410 



Ofversigt af de i Sverige fumia arter af gruppen 

 CAPSINA. 



Ifragavarande grupp ar lika utmarkt genom sin artrikedom 

 som genom de systeinatiska svarigheter den erbjuder. FaUtii 

 (Hemiptera Sveciaj) upptog 3 slagten uemligen : Miris, l^hi/toco- 

 ris och Capstis, af hvilka likval det sista ej var skarpt skildt 

 fran Fhytocoris. Flor (Die Rhynchoten Livlands) fordelade grup- 

 pen i ioljande 5 genera: Fhytocoris, Miris, Lopus, Caxisus och 

 Myrmecoris. Fieher (Die Europseischen Hemiptera) sonderdelade 

 de Fallenska genera i en mangd sliiyten, ofta baserade pa nog 

 svaga karakterer, fastan det ej kan nekas, att han forst fastat 

 uppmarksamhet vid organisationsforhallanden, som forut ej blifvit 

 beaktade och hvilka atminstoue kunna anvandas, till en skatpare 

 begrausning af de underafdehiingar, som nodvandigtvis maste 

 uppstallas inom sa artrik grupp. Pa samma gang som jag geuom 

 tillgang till de Fallenska och Zetterstedtska typexemplaren blifvit 

 satt i tillfalle att tyda ett eller annat oriktigt uppfattadt species, 

 har jag afven forsokt att sammanstalla arterna i naturliga grup- 

 per, till en del baserade pa f5rut ej anvanda karakterer, hvilka 

 till storre delen aro framlagda i foljande albniinnare skildring af 

 kroppsbyggnaden. 



Hufvudet bares sallan framstrackt, utan ar vanligen mer el- 

 ler mindre lutande, stundom nastan alldeles verticalt och pa sam- 

 ma gang kort. Hjessan ar ej sallan afsatt fran den halsformigt 

 hopsnorade uacken genom en fin upphujd tvarljiga emellan ogo- 

 nens bakkant. Dessa sednare aro oftast mer eHer mindre tydligt 

 granulerade; dcras bakre orbita nastan alltid emarginerad, den 

 inre mer eller mindre divergerande framat och ej siillan afvenle- 

 des forsedd med en bugt, i hvilken antennerna da iiro fastade. 

 De aro mer eller mindre utstaende, sallan skaftade, oftast be- 

 lagna bakat pa hjessans sidor, sa att de berora prothorax. Ocel- 

 ler saknas alltid. Clypeus ar sallan genom en tvarintrj-ckning 

 afsatt fran pannan, men pa sidorna alltid skarpt afskild fran kin- 

 derna, pa hvilka de sa kallade tyglarne (Jora') aro belagna. Ge- 

 nom en intryckt linja, som utgar i vinkel mot clypei sidor i rikt- 

 ning mot antennroten aro de pa ofre sidan alltid skarpt begran- 

 sade: men stundom finnes afven en dylik intryckt linja langre 

 ned pa kinderna, hvarigenom de blifva ofverallt fullkomligt skarpt 



