XXXIII. Forsek till gruppering och beskrifning 

 af CRYPTI. 



(Fortsattning fran sidan 872). 

 Geniis Phygadeuoii. 



Capiit genis ssepe brevibus. clypeo apice haud raro 

 bidentato; antennis $ rarissime annulo albo, facie ^ fere 

 numquam alba. Alte anteriores areola plerumque clausa, 

 radio ssepius pone medium stigmatis egrediente, abscissa 

 ultima quara prima semper longiore; cellula discoidali an- 

 gulo infero magis minusve acuto, fenestris rarius confluen- 

 tibus sed puncto vel linea cornea plerumque sejunctis. 

 Metathorax areis completis, area basali lateribus conver- 

 gentibus, spiraculis rotundis. Abdomen medio plerumque 

 rufo, terebra sa^pius brevi. Corpus ssepissime punctura 

 crassa, pr?esertim in fronte et mesonoto conspicua, antennis 

 et pedibus haud gracilibus, oculis femina' interdum hirtis. 



Slagtet Fhygadeuon afviker fran Microcryptus dels genom frara- 

 vingarnes stigma, soni i allmanhet ar bredare, dels afven genom 

 radius, som oftast utgar bakom midteii af vingmarket och hvars spets 

 eller den yttersta delen altid ar liingre an basen, samt slutb'gen 

 genom discoidalfaltet i framvingarne, hvilkas yttre nedre vinkel ar 

 mer eller mindre spetsig och dess fenestrse oftast atskilda af en 

 hornlik punkt. Fran Hemiteles, som afven ar ett artrikt slagte, 

 ar gransen sviirare att uppdrRga, ty areolan kan stundom vara oppen 

 afven hos Phygadeuon. I detta fall far kroppens fastare byggnad, 

 starkare skulptur pa panna och thorax jemte grofre antenner och 

 ben afgora till hvilketdera genus den ifraga varande arten bor hiin- 



