1054 



basen af mandihlerna, de mindre deremot hafva den deremot ofta rakt 

 infallande niot nedre hornet af mandiblerna, stundom bagformi»t 

 hojande s\g uppat pa kindcrna. Mandiblerna firo i allmiinhet korta 

 och starka nied lika stora tjinder. Pannan har ej siillan eii fin upp- 

 liojd linja eller kol fianifor ogonen, som dock stundoni vaiierar hos 

 en och saTuma art: nagon <jang har den en flack fordjupning ofvanfor 

 antennerna och i detta fall lopa stundom sma korta ribbor eller 

 valkar ut ifran antenngroparne. Antennerna aro oftast afsmalnande 

 mot spetsen, i allmanhet af en grof byggnad, till fargen svarta, med 

 undantag af eii cntia art, livars skaft pa undrc sidan iii' livitgult. 



Tliorax iir oliast af cii robu.st Iiyggniul. svait; |)ronoti nedie 

 liorn stundom mcd fiera bagfoiiniga striiiinior: inctathorax har aldrig 

 iilla fiilten fiillstiindiga; oflast scr man ett koit basalfiilt, hvarifran 

 pfi hvaijc sida utgii biigfoi niigii listcr .soni cn antydning till den 

 korta areolaii; niigon gang fortsiittas dessa lister utat sidorna, sii att 

 pa sa siitt costulan blir fullt utvccklad: hos de storre arterna finnes 

 niistan utan undantag ett angularfiilt marcjucradt genom den yttre 

 listen, stundoni iifvcn pi°i insidan, livaiigenoiii detta fiilt blir full- 

 standigt, men i de flcstu fall foitsiittes den forra i cn iiiie, churu 

 ej fullstandig bcgiiinsning af arca dentipara. Liings midten finnes 

 en mer eller iniiidie djup insiinkning, soin i sjelfva bottnen stundom 

 iir genomdragen af cn fln riiiina, sanit ej siillan mcd tviirgiiende tiita 

 strinimor siirskilt mot sjietsen, hvilka dock liksom fiilten variera 

 nagot och hos hannarne iiro starkare utbildadc. Mcsoslernum har i 

 franikanten hoftpannorna for fiambeiien tydligt licgriinsade iifven pa 

 sidorna, hvarifran epicneniia hoja sig u|)pat, dock ej iinda till callus 

 under vingarne. Nagon gang iiro dessa svagt utbildadc eller kunna 

 rent af saknas, men bora ej anses som absolut siikra karakterer. 

 hvilket iifven kan siigas oin sidornas sciilplnr, hvilken i bottnen dels 

 iir fint liiderartad virkad mcd tatarc ellcr glcsarc smiipuncter, dels 

 gljinsande med starkarc ocli grofre puncter, hvilka stundoni stii tiitare 

 tillhopa sa att ytan derigenom synes fint skroflig eller liiderartad. 



Framvingarne hafva i allmiinhet smalt stigma, radius utgar 

 oftast framfor dess midt, dennes spcts iir oftast nier eller mindre 

 S-formigt svangd, stundom dock svagt men likformigt bojd och blir 

 denna dess form en bland de biista karaktererna for de smiirre ar- 

 teriia. Nervellus iir ytterst siillan incident, utan triiftar cubiti furca 

 pii liingre eller kortare afstand fran dess borjan; n. parallehis utgar 

 niistan utan undantag fian midten af brachialfiiltet. Arerilan iir 

 ganska starkt utbildad , mer eller inindre rhombisk, hos en och 

 samma art kan den vara skaftad eller sessil, deremot utgor den re- 

 currenta nervens upptagande i, fiamfor eller, fastiin sallan, bakoin 

 midten ett bland de Imsta kiinnemiirkena for species. De bakre vin- 



