1056 



fatal af arter, dels och fornamligast derfore att det ingalunda ar 

 na.oot sallsynt fHll att baklaren (t. ex. lios iito)io£0)i/t(s) iiio an rent 

 gula, iin alldeles svarta. tlans andra nioment for gruppeiingen ellei' 

 brostets sculptur skiljer visserligen ett storre antal artei frtin livar- 

 andia, men kan t\] utari nodig forsigtighet begagnas, eniir, sasoni 

 exemplet med uuricHhitua visar, honan komniei' i en afdelning, 

 hanncn eller (linpdrilin i eii annan. \'ingkicktns iiitg. soin denne 

 foifattaie iitven liiggcr stor vigt vid, sir af iiiiiiu niindie hetydelse. 

 euar honorna, siirskilt af de niindie arterna, hafva morka, hannarne 

 ater Ijusa sadane. Holmgren liigger storsta vigt vid nar- eller fran- 

 varon af det svarta sidostrecket pa 3:e segmentet, men dels komma 

 de affina futeiiia deiigenom att skiljas for langt fran hvarandra. dels 

 blir man stundom i villradigliet, tili hvilkendera section en art skall 

 hanforas, som eger bade" svart kantlinja oeh sidostreck, sasom for- 

 hallandet iir med hans Oish'igusiit<. hvilken Foerster beskrifvit under 

 namnet i)isi(/nitu/i. For min del tror jag att man naturligast skuUe 

 fordela arterna )ia 3 grup])ei', motsvaiande de Gravenhorstska arterna 

 ('. mi.i-tuii, piiffilldior och (lUicola. f)en forsta, eller »1 ijtus-grn\i\)en 

 omfattai' de storsta arteina och Iiar abdomens medleista segment 

 starkt hoptryekta, pa ryggen kijlade, till faigen rodgula eller halm- 

 gula, hvilken ffirg iifven iir dominerande \m bakbenens tibier jemte 

 det att vinglocken itro mera Ijusbruna iin svarta, Abdomens l:a 

 segment har pa uudre sidan i spetsen en membran, hvilken iir ungefar 

 lika lang som 2:a segmentets niembianosa ventral-del — bada till- 

 hopa i beskrifningarne kallade Jtasis ]/lic(C — ocli striicker sig till 

 midten af postpetiolus, hvilkeu iii foga biedaie iin petiolus. men 

 hog, sa att hojdeu (itveistiger biedden. Deii andia. ellcr jmyil- 

 Za^or-gruppen , liar jiostpetioli membran lika bildad som hos l:a 

 gruppen, inen abdomens iiiedlersta segment iiro antingen till storre 

 delen svaita. ellcr, som oftast iir fallet, morkioda samt ej kolformigt 

 hoptryckta; vinglocken iiro oftast svarta, atminstone hos honorna, 

 hvilkas baktii)ier meiendels iiio rodaktiea. .'\bdoiiiens postpetiolus 

 iir mera afsatt fian ocdi bredaie iiu postpetiolus, dess spiracula nier- 

 endels nagot fiamsjiiiiigande. Hithorande aiter aro stoia eller medel- 

 mattiga djur. Den sista, eller «/^/coZa-gruppen, omfattar de minsta 

 eller till kroppsstorleken medelmattiga arterna, hvilka ega en ut- 

 markt karakter i forsta segmentets membran, hvilken iir betydligt 

 langre iin det andra segmentets och stracker sig iinda till jemnhojd 

 med dettas spiracula men ofverskjuter ej postpetioli sista tredjedel. 

 De af Foerster och Holingren begagnade artnamnen parvuhis, stib- 

 cinetus och mnciuctits kunna ej anvandas inom slagtet, alldenstund 

 ftravenhorst redan forut brukat dem for helt olika species. 



