1359 



afven o-rnppen knnna atskiljas. Franikanten af mesosternnm ar all- 

 tid tydligt kantad, epicnemia skarpt markerade och rackande upp till 

 bakkanten af pionotum ; inesolcus eller brostets niidtelfara ar mer- 

 endels djup, stundom i bottnen crenulerad och baktill sluten. 



Benen aro mycket olika byggda inom de siirskildaafdelningarne; 

 stundom iiro laren mycket grofva, da pa samma gang tibierna aftaga 

 men tarserna tilltaga i iJingd. Tit^icrnas sporrar aro hos Porizon 

 alltid krokta, i synnerhet den yttre; pa yttre sidan ej belagda med 

 tornar meu stundorn med styfva borst; tarserna iiro afven olika hos 

 de bada genera: ty hos Porizon aro de langa, lederna smaningom af- 

 tagande i langd, kloleden ej langre, ofta kortare Jin niist sista med 

 ganska langa klor; hos Tliersilochns deremot aro tarserna kortare, 

 men den forsta leden eller metatarsus pafallande lang i jemforelse 

 med de 3 foljande, den sista eller kloleden i allmanhet liingre an 

 nastforegaende och med korta klor, hvilka aro obevapnade. 



Abdomen jir mer eller mindre hoptryckt pa sidorna; terebrau 

 fritt utstaende och bakatbojd, stundom giof och starkt bojd i spet- 

 sen, dess valvler nierendels glest finhariga. Mcd afseende pa dess 

 langd, sa blir det ofta svart att afgora deusamma; ty under vanliga 

 fali ligger dess bas eller fulcrum langt tillbaka mot spetsen af 2:a 

 segmentet; ej sallan hiinder det, att dess bas skjutes sji langt mot 

 spetsen, att abdomen far den form som Gravenhorst kallar "subtrian- 

 gularis": vanligen ligger deu tryckt mot abdomens undre sida, men 

 ej sallau kommer den att ligga fullkomligt fritt, da dess langd na- 

 turligtvis syues storre; en eller annan gang ryckes den tillbaka mot 

 ryggsidan af abdomen, hvars 6:e och 7:e segment iiro nastan delade, 

 5:e i spetsen urbraddadt. Af dess segment star l:a eller petiolus i 

 viss coirelation tiil thorax, pa sa vis att ju mera hmgstrackt denne 

 ar, desto kortare ar petiolus, och tvartom ; det iir hos honorna i den 

 bakre delen eller postpetiolus smaningom bredare mot spetsen, hos 

 hannarne jemubredt, dess spiracula ligga alltid bakom midten och 

 iiro sallan fiamspringande; stundom ar det i midten trindt, ej sallan 

 med skarpa sidokanter och en riinna laugs midten. Det 2:a segmeu- 

 tet ar vid basen forsedt med intryckta fordjupningar eller thyridia, 

 som antingen iiro sma och runda, eller storre, mera trianguliira' 

 hvilken form lemnar utmiirkta kannemiirkin for de olika grupperna, 

 siirskildt inom slagtet Thersilochus. I)e ofriga iiro hos hannarneall- 

 tid hoptryckta, stundom afven hos honorna. 



Hithorande djur aro i allmanhet af ringa kroppsstorlek; de 



storsta ofverstiga sallan 3 linjer i langd, de minsta uppna knappast 



1 linje. Till fiirgen iiro de svarta, utan nagra teckningar, med un- 



dautag af abdomen, som ej siillan hai- midten riid, eller segmentkan- 



erna mer eller mindre ijusa. Merendels iir iiufvud och thorax be- 



