1429 



Familia Tryphonida'. 



Subtribus Liirjproctides. 



Holragren skilde Mesoleptus fran de bada narstaende genera 

 (kitoglyjitvs och Euryproctus hufvudsakligen genoni fornrieii af abdo- 

 inens petiolus, hvilken skulle vara snial ochjemnbred. Sedermera ut- 

 sondrade han de 4 forsta arterna och ofverflyttade deni till Mesole- 

 h(s, troligen pa grund af spiraculas liige nagot framfor midten af 

 petiolus, kanske afven derfore att clypeus hos dessa arter i spetsen 

 iir nedtryckt, hvilket deremot ej eger runi hos de ofriga, med undan- 

 tag af M. civgulatus och narstaende. Hur som helst, sa har denua 

 ofverflyttning sitt fulla berattigande, siirskilt derfore att namnda 

 arter hafva tydliga glymma, hvilka ej forekomma hos de egentliga 

 Mesolepterna. Catoglyjjtus karakteriserades genom starkt afsatt» 

 kuUrig clypeus, den nedre mandibular-tanden mycket langre an den 

 ofre, abdomens terebra bojd, petiolus smal och jembred, anda till 

 spiracula, sedermera tvart dilaterad postpetiolus. Euryproctus skulle 

 da innefatta sadana arter, som hade clypeus ej skarpt afsatt, mandi- 

 blernas tiinder ungefiir lika langa, petiolus med samma bildning soni 

 hos Catoglyp)tus , men terebran ej bojd. Hvad mandiblernas tander 

 angar, sa triiff^ar karakteristiken ej in pa E. fuscicornis, hvarsmandi- 

 bler hafva den nedre tanden mycket langre an den ofre, men da 

 clypeus ej iir uppdrifven eller terebran bojd, sa har den fatt sin plats 

 inom Euryproctus. Troligen har Holmgren vid bildande af detta 

 genus haft for ogonen E. nemoralis. regenerator och niirstaende, pa 

 hvilka alla de af honom angifna kannemiirken traff^a in, ehuru han. 

 sannolikt forledd af de hvitringade antennerna eller benen. med deni 

 forenat heterogena former. t. ex. E. bisa.nmilatus (= ilefectivus 

 Holmg.), som snaraie pa grund af petioli, clypei, vingars och spor- 

 rars bildning bora riiknas till Mesolcius. Den sista arten i sliigtet, 

 eller E. albopictus, erkiinner Holmgren sjelf afvika fran de typiska 

 species deri, att petiolus ar smaningom afsmalnande fran spetsen 

 iinda till basen och salunda postpetiolus ej tviirt afsatt, ehuru, som 

 han riktigt uppger, spiracula hgga i midten af petiolus. Men en af 

 de markligaste arterna, som han hit hanfort, iir onekligen E, geni- 

 culosus (Grav.) eller som Holmgren skrifver geniculatus, ty den har 

 ett nastan kubiskt hufvud och skulle pa grund hiiraf ej hiinforas till 

 nagot af hans 3 forsta genera; dessutom iir metathorax forsedd med 

 fullstiindiga fiilt och costula, petiolus med saroma form och langs- 

 fara som hos Catoglyptns, men terebran ar ej bojd, hvarfore Holm- 

 gren riiknat den till Euryproctus. Den skulle, liksom nagra af de 

 arter han stiilt mot slutet, kunna bilda' ett siirskilt subgenus, eller 

 SifcJirioletcr, hvars viisentligaste karakterer aro loljande: 



