1443 



inat, som cla ueuiligen ilr bredt, eller nilrniare sista tredjedelen. dess 

 forsta afskiirna stjcke eller basirf iir af storsta vigt for arternas be- 

 stamning, siirskildt dess liingdforhallande till dess '2:a afskurna del 

 eller apex ; de bakre vingarne hafva ciihidis mot vingroten alldeles 

 utplanad. nprvelhis iir ej beliigen bakom cnhiti furca utan antingen 

 framom den eller opj)osifns, ej bruten ofvau midten. 



Abdomen iir liiug och smal, starkt hoptrj^ckt; dess forsta seg- 

 ment eller petiohis har spiracula belagna ungefiir i sista tredjedelen, 

 oftast iir det trindt, men hos nagra arter aro sidorna skaqjkantade, 

 ffli/mniaui iiro endast utvecklade hos en art, men hos de flesta iir sid- 

 ciis (/hfiiiinidis tydlig iinda frau basen. postpetiohis har storre liingd 

 iin bredd och iir ej kantad pa sidorna, menoftast forsedd med ytterst 

 fina och tiltstaende strimmor, hvilka i de f^sta fall iifvon framtrada 

 pa 2:a segmentet, som iir atminstone dubbelt sa laugt som bredt och 

 med tydligt invikna epipleura, de ofriga segmenten iiro sallan glatta 

 och glansande utan vanligen fint och tatt punkterade och pubescenta, 

 6:e och 7:e i spetssn utskurna; terebran iir fin, ej kort, spicidn' \ s^^i- 

 sen nagot nedbojda. 



Benen iiro temligen spensliga, bakhiren kortare iin tibian, hvil- 

 kens bada apicalsporrar iiro fina, af olika litngd, de bakre tibierna 

 hafva alltid pa yttre sidan en fin intryckning, af hvilken man stun- 

 dom afven finner ett spar pa de 4 friimre tibierna : tarserna fina och 

 langa, kloleden obetydligt lilngre iin 4:e leden, forsedd med korta, 

 obeviipnade kkir. som foga ofverskjuta pidviUus. 



Mesosternum har fin iiiesolcus, sternaidi iiro endast svagt an- 

 tydda eller saknas alldeles; epicneniia iiro ej skarpt uppvikna men ga 

 upp iinda till framkanten af mesosternuni. 



Kroppen iir i allmiinhet liten eller medelmattig. ej fullkomligt 

 kal utan bekliidd med en kort och fin beharing; stundom ar fchorax 

 prydd med gula eller hvitaktiga Hnjer och fliickar, hvilka alltid fin- 

 nas pa hufvudet i mer eller mindre stark utbredning, benen iiro mer 

 eller mindre svartflilckiga, men deras filrg liksom abdomens kau eji- 

 dasfc med forsigtighet anviindas vid arternas karakteristik. 



Sa vidt man vet lefva alla arterna af sliigtet uteslutande lios 

 fjarilar, siirdeles de mindre eller sa kallade Microlepidoptera . 



De flesta arterna inom sliigtet iiro jemfoi-elsevis siillsynta och 

 forekomnni. mera enstaka och triiftas till storre delen pa sandmarker. 



Bestiimningen a.f species ar ej sa latt som man skulle tro, ty 

 fiirgen pa thorax, som Gravenhorst anviinde sasom indelninsgrund iir 

 ej hallbar, eniir vissa arter t. ex. O. spectator variera med svart eller 

 tecknad thorax. Hohngren begagnade forliingningen af metatliorax 



