1538 



Wallengren egnat en 20-arig verksamhet och intresse at nattslan- 

 dorna och vi hoppas inom kort ta se hans arbete afslutadt oeh till 

 trycket befordradt. 



Under gmnskningen af dtt material, som jag besitter af denna 

 familj har ett och annat moment, hvilket forut blifvit opaaktadt, 

 synts mig vara utaf vigt saval for arternas noggranna bestamning 

 som afven for en skarpare begransuing af de hogre grupperna eller 

 genera och tribus. Men dessa iakttagelser kunna liittast framsta i 

 en fuUstandigare skildring af djurens byggnad. 



Hufvudet (caput) ar i allmanhet af eu kort triangular form, 

 stundoni af samma bredd med thorax. oftast smalare; hjessan ej 

 bred, afsmalnande bakom ogonen och bakkanten i de flesta fall af- 

 rundad, nastan utan undantag forsedd med en tvarliggandf? eller 

 sned borstig tuberkel, som geuom intryck framtill ar tydligen afsatt 

 frau pannan. Pa denna ligga ocellerna eller punktogonen da de 

 finnas, hvilka leiuua en ej ovigtig karakter for grupper och slagten 

 genom deras afstand fran ogonen och i-elativa storlek. Snedt bakom 

 dem finner man stundoni eu harig, tuberkelformig uppdrifning, hvil- 

 ken ar skarpast framtradande pa pannan hos de sliigten soui sakna 

 oceller. Ogonen aro relativt stoi-a och runda, nagou gang fint pu- 

 bescenta eller finhariga, saDan couvergeraude framat under anten- 

 nerna. Ausigtet eller den del af pannan som ligger under antennerna, 

 ar nastan utan undantag tatt och fint mjukharigt, pa sidorna vau- 

 ligen med svarta borstlika har; det ar alltid forsedt med tva punkt- 

 lika intryckningar eller gropar som ligga nara vid frarakauten och 

 fran hvilka tva fina intryckta linier, som afsatta epistomat, conver- 

 gera uppat emot antennfilstet, der de vanligen hopstota. Ansigtets 

 framkant ar hos de storre nattslanderna eller grupperna Phryga- 

 neina och Limnophilina utan uudantag djupt niistan vinkelformigt 

 utskuren ; hos de ofriga eller mindre nattslauderna ar deremot samma 

 framkant nastan tvarhuggen eller afrundad. Kinderna aro oftast 

 tydligt utbildade emedan ogonen ej stracka sig ned till munhahin. 

 Mundelarne utgoras hufvudsakligeu af de starkt utbildade maxillar- 

 och labialpalperna. De forra aro inom gruppen Sericostomina for- 

 krympta hos hannarue, hos de hogre nattslaudorna hafva hannarne 

 ett ringarue antal leder 3 — 4 i maxillar-palperna iin houorna. lios 

 alla ofriga till familjen horande grupper iir antalet utaf lederna lika 

 hos bada konen. Sista leden af maxillar-palperna iir hos de tva 

 hogsta grupperna ej pafallande langre an nast sista och af en fast 

 cousistens, da den deremot hos de lagre gruppei"na oftast ar liingre 

 och liksom de ofriga harig samt af eu mjukare consistens, sa att 



