1539 



den efter doden synes hopfallen och liksom otydligt ledad. Ofvan- 

 for dessa palper ser man ofverlappen och clypeus, som tillsammans 

 bilda en triangular eller konisk plat, vid hvars nedre anda man pa 

 sidorna ser maxillerna, som omsluta dess spets. Antennerna aro all- 

 tid sammansatta af ett stort antal leder, till formen Vtorstlika, raed 

 undantag af Hydroptiht, der de ilro tradformiga och korta. De aro 

 fiistade pa pannan ungefar midt emot ogats inkant ; hos de liigre 

 nagot aflagsnade fran desamma. De aro i allmanhet langa, aldrig 

 kortare an halfva kroppslangdeu, vanligen af dennes langd, stundom 

 2 till 3 ganger sa langa. Den forsta leden eller .skaftet ar inom de 

 olika grupperna antingen af hufvudets langd eller till och med liin- 

 gre, da pa samma gang antennstriingen ar bruten i vinkel mot skaftet, 

 eller ock ii.r den kort, sa att dess Jiingd ej ofverstiger Ijredden. An- 

 tennstriingens leder aro i allmilnhet tydligt afsatta och beklildda 

 med en tiltt atliggande beharing. 



Thorax har liksom hos fjilrilarne forsta ringen eller jjrotlioyax 

 fri och rorlig, samt den ofre delen eller pronotuni transversel, stun- 

 dora reducerad till en smal tvilrlist och i inidten forsedd med en 

 intiyckt linja, hv^rigenom den synes liksom tudelad. Mesonotion 

 har alltid en fin medianlinea, pa sidnn om livilken stundom ligger 

 en tilttharig linja. Scutellen iir vanligen rutformig och fnimtill be- 

 griinsad af en vinkelformig intryckt linja- endast hos sliigtet Mo- 

 hmna ar den niira qvadratisk. Vinglocken eller teguloe. iiro ej sasom 

 hos fjiirilarne starkt ntvecklade. utan sma runda och alltid bekliidda 

 nied styfva borst eller en tat harbuske. Mesonotum iir iifven starkt 

 utvecklatlt pa grund af de bakre vingarnes storlek och vanljgeu for- 

 sedt med en riinna liings midten. 



Vingarne aro alltid starkt utbildade och liingre iin kroppen. 

 Framvingarne iiro hos de hogre foga liingre iin de bakre. hos dc 

 liigre deremot l)etydligt ofverskjutande desamma. Da vingnerverna 

 spela en betjnllig role for systematiken, sa iir det skiil att inga pa 

 en narmare forklaring af ue termini technici sora blifvit auviinda. I 

 vingens framkant ligger costan, som loper iinda till sjietsen och in- 

 sidan af vingen. Niirmast undcr denna ligger mediastinnervon (ner- 

 VHS mediastimis), hvilken striicker sig till ungefiirligen sista 5:e delen 

 af vingen, der den bojer sig upp raot costan. Tiitt intill denna ut- 

 gar iifven fran roten postcostan Oiervus postcostalis), hvilken strax 

 vid mediastinnervens utlopp gor ett knii eller en sviing innan den 

 triiffar postcostan nagot bakora mediastin-nervens utloiip. Det stycke, 

 som ligger ltaki)m kniiet ilr oftast morkare fiirgadt iin den ofriga 

 delen af vingen och kallas pterostigma. Ifran denna postcostal-uerv 



