1540 



utga 2:ne hufvudgrenar vanligcn nara vid vingens bas, den forsta 

 kalla vi cubitus, den andra raclius; bada forgrena sig vanligen, da 

 cubiti bada grenar omfatta cubitalfaltet, pa samma satt som radii 

 bada grenar omfatta radialfaltet. Bada dessa falt kunna vara i 

 spetsen oppna eller slutna. det forra vauligen forhallandet med ra- 

 dial-faltet. Den tvarnerv, som forbinder radialfaltet med cubital- 

 faltet kalhi vi nervellus, pa samma satt som vi benamna den tvarnerv 

 som forbinder bada cubiti grenar med hvarandra for nervulus. Dessa 

 bada radii och cubiti hufvudgrenar eller rand kunna pa nytt for- 

 grena sig bakom radial- och cubitalfalten och bilda der de smagre- 

 nar eller ramuli, hvilka hafva fatt namn af apical-nerver (nervi api- 

 cales), emedan de utmynna i vingens spets. Till antalet aro dessa 

 hogst 10 oftast 9 och de falt. som omfattas af dessa smagrenar be- 

 namnas apical-falt. Man raknar dem uppifran, narmast intill post- 

 costan ligger da forsta apical-nerven och sedermera alltjenit nedat 

 anda till den sista, hvars kis bildas af en oftast hyalin tvarnerv, 

 som fatt namnet arculus eller de o^a,m.les punctiim anale. Under post- 

 costan utgar fran roten den fjerde hufvudnerven eller bracluuiti, soni 

 utmynnar i arculus vid vingens inkant. Straxt under denna utgar 

 afvenledes fran roten den femte hufvudnerven eller humerus, hvilken 

 tillsammans med de derpa foljande nerveraa analis och axillaris bilda 

 det sa kallade basalfaltet, hvilket i systematiskt hanseende ar af 

 den storsta betydelse for saval gruppers som slagtens och arters 

 noggranna karakteristik. Detta basalfalt kan nemligen dels upptaga 

 storre delen utaf vingens insida, raknad till arculus, dels ar det be- 

 tydligt kortare, sa att det ej nar midten. Afven insidan af detta 

 basalfalt lemnar goda kannemarken sa till vida som den kan vara 

 antingen alldeles rak, eller bilda en mycket trubbig viukel. Sjelfva 

 vingens inkant utgores af den s. k. barden eller bramet (limbufsj, 

 hvilken hos nagra grupper ar mycket bred och platt, hos audra ater- 

 igen smal och starkt fordjupad. Sjelfva vingspetsen ar iifven olika 

 bildad hos olika sliigten och grupper. sa att den k;m anviindas sasom 

 systematisk karakter. Hos eu del ar den nemliijen snedt afskuren 

 uppifran nedat. hvilket iir forhallandet hos flera af Limnophilus, hos 

 andra aterigen ar spetsen cirkelrund eller parabolisk. hvilket senare 

 eger rum hos nastan alla de liigre grupperna. Vid vingens bas ligga 

 flera tvamerver, stundom forbindande alla hufvudnerverna; de tvar- 

 nerver, som begransa a.picalfiilten. kallas af Zetterstedt for anasto- 

 mosis. Vingens membran iir aldrig fullkomligt naken utan antingen 

 tiitt bekliidd med en fin pubescens, stundom med langa utstaende 

 styfva har, eller sasom hos Hijdroptila med harlika tjiill. 



