1541 



• 



De bakre vingarne aro hos de hogre grupperna nastan agg- 

 lika och mot basen betydligt bredare, sa att de laggas tillhopa i 

 langsgaende veck for att kunna inrymmas under de smalare fram- 

 vingarne. Hos de lagre grupperna aro bakvingarne stundom smala 

 afven vid roten och da forsedda med langre fina har eller cilier. I 

 afseende pa nerverna, sa foljes samma benilmning som vid framvin- 

 garne, och det ixr egentligen apicalfalten och deras relativa langd 

 som afgifva goda kannemilrkefi, sasom fallet iifven ar med nenndus. 

 Denne iir nemligen stundom beliigen framfor radialfaltet (nerimhis 

 anterior), ett fall som siillan intriiffar, ty oftast iir den belagen langt 

 bakom radialfiiltets borjan (nervuliis posterior) ; stundom ligger den 

 midt emot radialfaltets borjan (nerviilns oxnjositus). I afseende pa 

 dess riktning kan denua nervulus vara antingen mycket sned (ner- 

 viduK abliqvus), eller ock nastan vertical. Den nerv som utgar fran 

 neividns kan gora det antingen fran midten, under eller ofvanfor 

 densamma (nervulus infra medium, in medio, vel supra medium fractus). 



Abdomen ar sammansatt af 9 dorsal- och 8 ventral-segment, 

 men det sista eller nionde iir ombildadt till analbihang, hvilka siir- 

 skildt hos Limnophilerna iiro af den storsta betydelse for arternas 

 noggranna bestamning och i manga fali det enda medlet att verifi- 

 cera dem. Det tyckes derfore vara nodvandigt att inga i en nar- 

 mare forklaring af dessa analbihangs form och allmiinna structur. 

 Det ofre som vi kalla dorsalvalvel (vulvula dorsalis) iir pa sidorna 

 oftast forsedt med ett smalare eller bredare utskott, som stundom iir 

 palpformigt (stylus analis). I midten iir det afven ej sallan triangu- 

 liirt utdraget sarskildt hos honorna ; hos hanarne deremot merendels 

 doldt under det attonde segmentets bakkant, hvilken da ar mer eller 

 mindre liippformigt eUer tunglikt utdragen. Den sista eller 8:e ven- 

 tralvalveln (valvula ventralis) iir i synnerhet hos hannen starkt ut- 

 vecklad och stracker sig. pa sidan sedd, hogre upp iin niist foregaende 

 sjunde segment. De sa. kallade forcipes ligga emellan dorsalvalvelns 

 sidoutskott och iiro till formen olika, hos hannen raer eller mindre 

 lancettlika, harda och fasta, till fiirgen oftast svarta; hos honan iiro 

 de hopvuxna till ett liingre eller kortare ror. Sagittw hos haunarne 

 ligga i botten af 7:de ventral-segmentet och iiro iifvenledes harda 

 och fasta men i allniiinhet smii, sii att deras form, ehuru olika hos 

 olika species, ej gerna kan anviindas till dessas begransning. Till 

 formen iir abdomen hos de hogre grupperna oftast hoptryckt, sa att 

 den fran sidan sedd har betydligt storre hojd iin bredd, da deremot 

 hos de liigre bakkroppen merendels iir nagot nedphittad, hvarigenom 

 den far stoiTe bredd iin hojd. Benen iiro som vanligt sammausatta. 



