hslfniud plåt genom en djupt intryckt liuja såsom hoi Monodonto- 

 merug, nierändels ser nian på sidorna spår af denna linja. fiakom 

 scutellen ligger det så kallade postscutellnm, hvilket egentligen ut- 

 göres af niefaiiotum. Äfven här är det medlersta stycket afsatt, 

 fastän smalt, och har i beskrifningarne för korthetens skull kallats 

 (lorsellum. Den öfriga delen af thorax utgöres af den så kallade 

 nictathorax, hvars form såväl som sculptur erbjuder förträffliga ka- 

 rakterei' för grii))perua och ai'terna. Ej sällan såsom hos Ft. pxtpa- 

 rum är dess bakre dol i midten svagt kouiskt förlängd bakom höf- 

 leiua pa bakbenen och innesluter abdoraens skaft; denna afsnörade 

 del hai' i beskrifningarne blifvit kallad micha. Längs åt midten af 

 raetathorax löper stundom en upphöjd köl ('cfirmct^ och på h varje sida 

 tinnes merendels en bågböjd list (plica), som stundom genom 

 en snedkol {costtila), förbunden med midtelkölen, ofta utgår från en 

 liten gropformig fördjupning. Pä sidan om denna falla ligga spira- 

 cula, som antingen äro runda, ovala eller aflånga. Den yttersta 

 delen af methathorax och som stöter intill epimera metathoracis har 

 fått namn af calliis och är ofta tätt beklädd med gråhvita hår, som 

 bilda en fimbria. 



Framvingarne äro på ytan sällan fullkomligt beklädda med fjun, 

 utan vanligen är basalfältet, stundom en blotta (spcculum) bakom 

 basalnerven hårlösa. Hos de tetramera grupperna äro vingarnc lik- 

 formigt tilltagande i bredd både på ölre och undre sidan mot spet- 

 sejj, som är bredt afriindad; hos pentamerenia deremot är den inre 

 eller undre kanten oftast försedd med antydning till en trubbig vin- 

 kel (amjulus), hvilken någongäng (EncyrtUfi) ligger i midten men 

 oftast närmare mot spetsen, som der blir mera äggforraig. Af ner- 

 ver finnas endast fullt utbildade ]:o) postcostal-nerven, som utgår 

 iirån basen och böjer sig upp emot framkanten; denna uppåtböjda 

 del, som begränsas af vena hasalis och stigmat, kallade Wesmael 

 prcesti(jmu, hvilket stundom (bpdlanyia) har en genomskinlig fläck 

 (fructnra), som skiljer det från stigma och ej sällan hos pentamc- 

 rerna, oftast hos tetramerernn, är hakformigt utskjutande (prdsiigma 

 (oiffulatuni ) i riktnijig mot vingroten. 2:o) stUjmut, som är smalt 

 och långsträckt, hos tetramererna i allmänhet hiugst, hos pentamererna 

 proportioneradt. Ifrån stigmat utgår .3:o3 metaearpus, såsom Haliday 

 benämde costans fortsättning bakom stigmat, samt 4:o) radius, hvil- 

 ken bildar en spetsig vinkel emot metaearpus och i ändan är run- 

 dadt eller klubbformigt utvidgad (raäii clava) samt merendels för- 

 sedd med eu liten uppåt rikt;id hake (hhcmäj. Båda dessa sistnämda, 

 radius och metaearpus, äro hos tetramererna mycket kortare och 

 mindre utbildade an hos pentamererna. Ehuru eg uägOQ costa fiuoM 



