Hemipfera Gijmnocerata, sä mycket mer som jag, delvis med 

 understöd af sällskapet, värit i tillfälle att sjelf studera oeh 

 insamla af dessa insekter i alla de provinser, hvari man in- 

 delat värt naturhistoriska omräde. Genom en sadan saraman- 

 ställning- af det, som redan är bekant, blifva luckorna i vur 

 kännedora lättare skönjbara och mana tili vidare undersök- 

 ningar. 



Utaf alla Hemiptera äro Gymnocerata utan tvifvel de 

 bäst bearbetade, och under de senaste ären hafva i tiera euro- 

 peiska länder utkommit utmärkta faunor ocli handböcker, 

 hvarför äfven bestäramandet af vara hithörande forraer, med 

 högst fa undantag, icke är förenadt med nägra svärigheter. 

 Det liar derför synts mig tillfyllestgörande att endast citera 

 de vigtigaste nyare arbeten fiir att gifva tillkänna, hvilken 

 art med hvarje anfördt namn förstäs, utan att lemna nagra 

 diagnoser eller descriptiva anmävkningar. 



I uppställningen liar liufvudsakligast af praktiska skäl 

 Putons Catalogue des Hemipteres cVEurope, 2:e edition, 

 blifvit följd, ehuru det af honom antagna systemet ingalunda 

 kan anses för nagot fulländadt eller fullkoraligt. Tvertom 

 synes det ganska troligt, att vi snart hafva att emotse en ge- 

 noragripande oragestaltning af Hemipteras systematiska upp- 

 ställning, hvartill is5'nnerhet Sehiödtes intressanta afhand- 

 ling: Nogle nye Hovedsaetninrjer af Ehynchoternes Morpho- 

 logi og Systeniatik, införd i Naturliistorisk Tidsskrift III 

 R.; 6 B., 1870, torde gifva anledning. 



För iitredandet af arternas utbredning inom vart land 

 hafva följande personer lemnat bidrag genora af dera gjorda 

 Insamlingar, som blifvit af mig begagnade och tili en stor 

 del öfverlemnade tili Universitetets Finska ^[useum: docen- 

 ten O. Reuter, som under flera är undersökt Alands och 

 Abo skärgärdar förnämligast Pargas socken och ätVen lemnat 



