131 



met, hvarigenom deras riitta förekomstställe säledes ej genast 

 kunde uterfinnas och noggraunare undersökas. Sannolikast 

 dock erhöllos de flesta individerna vid häfning pä nägra fä 

 fots djup omkring eu gammal rutteu stock, uppä hvilken fanns 

 eu riklig mängd af andra organismer {Cordylophora, Meni- 

 branlpora, Spongilla, smä ex. af Balanus, alger m. m.). 

 Först sedän glaskärlet med det tillvaratagna stätt i lugn nä- 

 gon dag, kröpo djureu upp längs kärlets viiggar och alger, 

 samt derefter längs vattenytan liksom planarier. Kroppens 

 färg var först rent bvitaktig, men öfvei-gick efter nägra dagars 

 fängenskap i dagsljus uppä ryggsidan tili Ijust violett. Exera- 

 plaren öfvereusstämde med de frän Kiel beskrifna och afbil- 

 dade samt uppnädde 7 — 8 mill. längd. I krypande tillständ 

 päminte äfven denua art om en krypande snigel eller plana- 

 ria; likvisst äro de pä ryggens sidor utstäende gälbladen 

 genast i ögonen fallande. Ehuru Möbius afbildat exemplar 

 med ända tili 4 gälblad i de främre grupperna, fann jag hos 

 vara fa iudivider blott 2 — 3 uti de fyra främre grupperna 

 och bakom dem 3 ensamma blad, hvilken olikhet dock icke 

 synes vara väsendtlig. — Arteu var ätminstone är 1865, enligt 

 Möbius, fuuneu blott vid Liverpool, der den är 1853 blef 

 upptäckt, samt vid Kiel och tvenne smä öar i Kattegat. Pä 

 dessa orter förekom djuret uppä sjögräs och täng vid 4 — 5 

 famnars djup. Sistnämnda omständighet äfvensom djurens 

 färgombyte i fängenskap tyckes antyda, att arten möjligen 

 uorraalt eller under annan ärstid vore äfven hos oss att söka 

 pä större djup, än vid den grunda strand, der jag anträffade 

 d ensamma. 



Fyndet af dessa tva arter utaf en för var fauna knap- 

 past päräknad grupp synes antyda att vara finska kusters 

 fauna af lägre hafsdjur vore värd en större uppmärksamhet 

 äu hittills kömmit densamma tili del, och att en tidsenlig 

 undersökninj: inralunda blefve lönlös. 



--<^ 



