I. X. 1904. Aro, Kertomus ornitologisesta matkasta Kokemäellä. 21 



kojen rientävän silloin sydänmaille »käräjille», joilla vanhukset 

 tuomitaan kuolemaan ja surmataan. Siitä siis johtuu kansan 

 mielestä se, ettei naakkojen lukumäärä pääse seudulla kasva- 

 maan. Vasta niihin aikoihin, kuin kesantopellot kynnetään 

 ja muokataan rukiin kylvölle, tulevat ne takaisin. Minun Ko- 

 kemäellä ollessani näin ensi kerran naakkoja taas vasta elo- 

 kuun 12 päivänä, jolloin niitä laskeutui, tunnettua kovaa melua 

 pitäen, summaton parvi juuri kynnetyille pelloille nähtävästi 

 aiu^an nostamia toukkia syömään. 



Paraimpia lintuseutuja koko Kokemäellä on epäilemättä 

 eräs Rouvanluoto niminen saari keskellä Kokemäenjokea Risten 

 asemalta jonkun verran jokea myöten alas. Tämä matala, 

 puuton, runsasheinäinen saari on varsinkin vesilintujen ja kah- 

 laajien lempipaikkoja, ja niitä vaanimaan keräytyy läheisille, 

 havumetsää kasvaville vuorille huahkaimia ja kanahaukkoja, 

 jotapaitsi kalasääskiäkin näyttää siellä viihtyvän. Täällä teinkin 

 paraimmat lyötöni. Niinpä amnmin 26 p:nä kesäkuuta siellä 

 Machetes pugnaxm $:n ja löysin sen 4 munaa sisältävän pesän. 

 Samaten amnmin siellä 6 p:nä heinäkuuta Telmatias majorin $, 

 joka myöskin luultavasti siinä pesii, sekä 2 p:nä elokuuta Va- 

 nelliis cristatusen juuri lentokykyisen poikasen. 



Heinäkuun 3 ja 4 p:nä kävin laajalla ja runsassaarisella 

 Sääksjärvellä. Sen lehtimetsäisillä, kivikkoran täisillä saarilla 

 oli runsaasti tiiroja, kalalokkeja, selkälokkeja, harmaalokkeja 

 ja rantasipiä sekä pikkulinnuista m. m. Launis eoUurio sekä 

 Fringilla moiitifrmijiUa ja Fr. canndlrina verrattain runsaasti. 

 Vesilintuja ja kahlaajia oli sensijaan vähäsen, vaikka järven 

 rantamat näyttivät kylläkin sopivilta niille asuinsijoiksi. 



Heinäkuun 13 ja 14 p:nä kävin n. k. Pitkällä järvellä, 

 joka kuitenkin siihen aikaan muistutti hyvin vähäsen järveä. 

 Ainoastaan kapea puron tapainen vesiuoma osoitti, että vettä 

 niillä tienoilla jimri oli olemassa. Mahdollisesti siellä olisi vesi- 

 hntuja ja varsinkin kahlaajia ollut, mutta kun siinä kasvaa 

 lähemmä miehen korkuista saraheinää, ovat ne niin hyvässä 

 suojassa, ettei niitä sieltä saa nähdäkseen. Sieltä palatessani 

 kiersin itäpuolella olevien laajojen metsien kautta ja tapasin 



