1. X, 1J>04. E. Reuter, Aii.iire]ip i>ä päroiifrukt af t^iiophyes piri. 15 



gamla trädets äfven annars, af skador ä stammen förorsakade, 

 jämförelsevis ringa växtkraft. 



En annan, egendomlig omständighet var emellertid ännii 

 mer i ögonen fallande. I samtliga förut af mig iakttagna fall hade 

 nämnda acariders angrepp ä päronträden hänfört sig uteslutande 

 tili bladen, medan däremot själfva frukterna af desamma läm- 

 nats fullkomligt oberörda; indirekt kan dock naturligtvis friikt- 

 bildningen i mer eller mindre hög grad paverkas äfven af 

 angreppen pä bladen, i det att den röner ett menligt inflytande 

 af den häraf föranledda allmänna nedsättningen i trädets växt- 

 kraft. I förevarande fall voro emellertid icke blott bladen, utan 

 äfven själfva frukterna direkt angripna af ifrägavarande 

 aearider. Päronkarterna ä detta träd visade i stället för en 

 slät och glänsande yta — ett utseende, som den oskadade päron- 

 frukten i regeln företer äfven a träd med af E. piri inficierade 

 blad — en päfallande ojämn, knottrig och skrynklig samt matt 

 yta; i en del fall syntes redan tecken tili ett begynnande för- 

 vissnande hos den unga frukten. I genomsnitt voro därjämte 

 karterna a detta träd mindre utvecklade än ä andra närstäende, 

 ä hvilkas karter nägot angrepp icke kimde förmärkas. En 

 senare företagen mikroskopisk undersökning gaf vid handen, 

 att ofvannämnda päronkarters egendomliga utseende betingats 

 däraf, att ätskilliga partier ä deras yta företedde upphöjningar 

 snarlika de a bladen förekommande bläddrorna, medan andra, 

 mellanliggande partier föreföllo skrumpnade och nagot insjunkna. 

 Att dessa upphöjda partier verkligen förorsakats af nämnda 

 acarid, framgick än ytterligare af den omständigheten, att de- 

 samma hvar och en företedde ett dylikt ingangshäl som bläd- 

 drorna ä bladen. Och slutligen blef hvarje tvifvel härom undan- 

 röjdt, da jag under mikroskopet kunde iakttaga acariden själf 

 krypande ut och in genom sagda häl. Pä en och samma päron- 

 kart observerades ätskilliga exemplar af densamma. 



Vid ett den 2(i september förnyadt besök företedde ifräga- 

 varande päronträd en sorglig anblick. Eriophyidcecidierna hade 

 öfverallt antagit en mörkbrun färg, hvarigenom de flesta blad 

 erhallit ett starkt fläckigt utseende; mänga blad hade i förtid 



