8. IV. 1905. Lindberg, Finlands Hippuris-former. 107 



Luchses aufgefiihrt (vgl. Linstow, Compendium der Helmin- 

 thologie, 1878 pag. 32). 



Amanuens Harald Lindberg redogjorde för 



Finlands Hippuris-former. 



Säsom kändt upptagas i de flesta floror, äfven de nyaste, 

 tvenne former af Hippuris vulgaris L., nämligen H. fluviatilis 

 Weber och H. maritima Hellenius. De betecknas dels säsom 

 varieteter, dels som tillfälliga ständortsformer. Att den förra 

 endast är att betraktas säsom en af rinnande vatten frambragt 

 form, torde alla vara ense om; att den senare äter anses sä- 

 som endast en saltvattens form af H. vulgaris, synes mig där- 

 emot ej vara riktigt. Det har länge värit min tanke, att H. 

 maritima har ett högre systematiskt värde än H. fluviatilis. 

 Ett bevis för denna min äsikt torde följande vara. Jag räkade 

 nämligen tillfälligtvis för nägon tid sedän pä exemplar af säväl 

 H. vulgaris som H. maritima^ tagna pä alldeles samma ställe, 

 en grund hafsvik vid Svartbäck i Inga, Nyi. Häraf framgär 

 säledes, att, dä bägge formerna växa pä samma .'^lälle, den se- 

 nare ej kan anses säsom blott en ständortsform af den förra. 

 Mot det senare antagandet talar äfven formens geografiska ut- 

 bredning. SkuUe H. maritima endast vara en ständortsform 

 af H. vulgaris, borde den finnas längs kusterna tili alla de 

 omräden, där H. vulgaris finnes; sä är dock ej fallet, utan är 

 densamma inskränkt tili de nordligaste delarna af Europa, Asien 

 och Amerika. Säkert är den känd endast frän Norge, Sverige, 

 Finland, Norra-Ryssland, Sibiriens kiister samt frän Nord-Ame- 

 rika, där den enligt Britton's flora är utbredd frän Labrador 

 tili Hudson Bay samt äfven anförd frän Alaska. I Blytts 

 Norges flora finnes den uppgifven frän endast trenne ställen i 

 nordligaste Norge, nämligen frän Saltdalen, Porsanger och Vadsö. 

 I Lange 's danska flora liksom i Marsson's Flora von Neu- 

 Vorpommern söker man H. maritima förgäfves; i bägge dessa 

 upptages endast var. fluviatilis. Ascherson och Grpebner 



