8. IV. 1905. Brenner, Förändringar i Helsingfors stads flora. 119 



befintliga äkrar. Den nordöstra delen, sedermera kallad Krono- 

 hagen, var bevuxen med »väldiga furor», den bergiga Östra 

 halfön, Estnässkatan, äter, numera orätt kallad Skatudden, ^ 

 och pä finska ännu oegentligare Katajanokka, var bevuxen med 

 »hög präktig skog», som för fartygen i stadens hamn, nuvarande 

 Norra hamnen, lämnade »ett utmärkt skydd vid storm och 

 oväder». Först längt efter Estnäs-haltons bebyggande började 

 stadens fiskarebefolkning bosätta sig här pä Skatan, hvarefter 

 denna fick namnet Fiskarebacken. Uppgiften att Helsingfors 

 stad frän sin iirsprungliga plats vid Helsinge-forsen eller Vanda- 

 äs mynning skiille hafva flyttats tili Estnäs-skatan, är sälunda 

 ej riktig. 



Den egentliga Helsingnäs-halfön var tillsvidare obebyggd. 

 Dess tili den dävarande staden närmast belägna del, väster om 

 Glo- och Stadsvikarne, utgjordes af bergig mark med smä »gran- 

 och tallbuskar», längre at väster mot Sandviken vidtog sandmo 

 med fiiruskog och i söder äter »med enbuskar, tali och ai» 

 glest bevuxna stenrösen och högre berg, säsom Johanne-, Jung- 

 fru- och Kasabergen, hvilka antingen säsom de förra i sydväst 

 och söder smäningom sänkte sig mot hafvet, Röd- och Tärn- 

 bergen, eller, i sydöstra delen delvis brant stupade däri. Äfven 

 här lag emellan bergen kärrmark, säsom den nuvarande Brunns- 

 parken, Röddäld och Fabriksparken, äfvensom smä träsk, nu- 

 mera mer eller mindre fullständigt uttorkade och igenfyllda. 



Säsom af stadens nuvarande topografi framgär, qvarstä 

 ännu en del af de ursprungliga bergen, antingen kala och sterila 

 eller öfvertäckta med jord och trädgärds- eller parkanläggningar, 

 eller under form af bebyggda och stenlagda backar, en stor 

 del däremot äro bortsprängda, karren och dalarne äter äro ut- 

 torkade och päfyllda samt antingen bebyggda eller förvandlade 

 tili torg, gator eller parker. 



Hvad vegetationen beträffar, mäste den väl antagas hafva 



' Namnet, en förkortning af Skata uddeu, d. v. s. udden af en i 

 hafvet utskjutande skogbevuxen bergig udde eller liten halfö (skäta), bör 

 uttalas Skatudden, ej SkaTtudden, en af skator bebodd udde. 



