8. IV. 1905. Brenner. Förändringar i Helsingfors stads flora. 123 



turligtvis dessutom den ursprungliga skogs-, berg- och kärrve- 

 getationen samt ersattes delvis af de odlade växterna jämt.e 

 dem ätföljande ruderat- och ogräsväxter, äfvensom ängs- och 

 lundväxter i de at sig själfva lämnade trädgärdarna och park- 

 anläggningarna, ända därhän, att af den ursprungliga floran 

 numera endast obetydliga rester äterstä pä de fä obebyggda och 

 oplanerade bergen i halföns nordligaste och sydHgaste delar 

 samt nägon obetydhg strandremsa. 



Kronohagens ^ och Sandvikstraktens resHga furor samt 

 Estnässkatans höga präktiga skog hafva spärlöst försvunnit, och 

 af Helsingnäs-halföns glesa smäväxta skog se vi numera endast 

 i stadens utkanter och parker nägra fä tallar, granar, rönnar, 

 häggar, aspar och sälgar, samt nägon enstaka hassel- och nypon- 

 buske, förutom talrikare qvarstäende björk och ställvis klibbal. 

 Gräalen, som nu i stadens närmaste grannskap ända tili Edes- 

 och Tölövikarne samt pä de närmaste holmarne allmänt an- 

 träffas, förekommer ej som vild inom stadens bebyggda omräde, 

 och äfven dess hybrid med klibbalen, Alnus pubescens, hvaraf 

 ännu för nägra är sedän ett träd fanns invid Svandammen i 

 Knjsaniemi, är numera här utrotad. 



Hvad i öfrigt den den ursprungliga vegetationen efterträdande 

 vegetationen beträffar, kunna vi om denna, jämte kvarlefvorna 

 af den ursprungliga, bilda oss en föreställning genom W. N y- 

 landers är 1852 publicerade Flora Helsingforsiensis, där likväl 

 icke allenast Helsingfors stads flora, utan äfven omgifningarnas 

 ända tili Wihtis och Borgä behandlas, samt endast ett mindre 

 antal växter särskildt för vär stad angifves. 



Vid denna tid var, med undantag af Broberget i nordost 

 samt enskilda mindre bergspartier och dyfyllda sänkningar, där 

 Patologiska Institutet, Statsarkivet, Finlands Bank, Finska Lit- 

 teratursällskapets hus, Riddarhuset och Universitetets labora- 



^ Sedän Estnäs-halfönH gamla furuskog nordost oni staden nedhug- 

 gits, användes platsen eu tid som beteshage för kronans hästar, hvaraf 

 namnet Kronohagen uppstod, ett namn, som numera användes för hela 

 trakten nordost om Senatstorget, det forna Karret samt Estnäsbacken 

 äfven däri inbegripna. 



