124 Brenner, Förändringar i Helsinjjfors stads flora. 8. IV. 1905. 



toriibyggnad nu siä, äfvensom Botaniska trädgärden, Kajsaniemi 

 och andra ännu obebyggda delar, hela Estnäs-halfön bebyggd ; 

 Gloviken hade, tark väre dess användning som afstjälpnings- 

 plats för allslags affall och förbrukadt gods. dragit sig tillbaka 

 tili det niivarande Järnvägstorget, som da var en vass- och 

 säfbevuxen sumpmark, med tillräckligt vatien likväl för att pä 

 höstvintern kunna tjäna som skridskobana, medan kvarteren 

 närmast i söder och sydväst t. o. m. Studenthustomten utgjordes 

 af bottenlösa dypölar eller plantager, och det fria vattnet gick 

 upp tili det nuvarande lokomotivstallet; pä Helsingnäs hade väl 

 de tidigare här anlagda äkrarna och grönsaksodlingarna samt 

 trädgärdarna fätt gifva vika för de nybyggda stadsdelarna Kam- 

 pen och Nystaden, dock voro ännu större delarne af Kampen, 

 Gräsviks- och Sandvikstrakten-, Johanne , Tärn-, Jungfru- och 

 Ulrikasborgsbergen, äfvensom västra delen af Ulrikasborgs brunns- 

 park oplanerade och obebyggda samt delvis med martallar, 

 björk- och videbuskar bevuxna, medan den nuvarande Rödbergs- 

 stadsdelen, liksom den västra, mot Södra hamnen liggande delen 

 af Estnässkatan och den därifrän i sydväst genotn ett smalt 

 sund skilda Lökholmen, numera förenade under namnet Skatud 

 den ^ voro bebyggda med läga kojor, pä hvilkas med en riklig 

 moss- och gräsvegetation klädda torftak bland annat AlUum 

 sfkoenoprasnm, Sedurn oere och telephiinn, Silene vis-cosa och 

 Echhiosperrmi m lappuln bidrogo tili prydnaden. Pä Ulrikas- 

 borgsberget, sä benämndt efter ett härstädes i slutet af 1740- 

 talet befintligt försvarsverk Ulrikasborg, anträffades ännu spär 

 af detta fäste i form af branta, i berget huggna klippväggar 

 och fördjupningar samt murbruksgrus, hysande nägra sällsynta 

 kalkmossor och lafvar, alit detta nu af hitsläpad jord öfvertäckt, 

 utjämnadt och utplänadt. Den under äien 1834—1838 i ett 

 ai- och videkärr samt pa »ödsliga bergsträckor med Ijung, starr- 

 gräs, enris och vattenpussar mellan klipporna» anlagda Ulrikas- 

 borgs brunnspark befann sig ännu i sin barndom, med naturlig 



Sedän 1840talet genotn en i l^erget sprängd kanal skild frän den 

 öfriga staden. 



