35 



•särskildt orauämuas. Sä mycket mer vigtiga äro örterna; de 

 ymuigast förekommande äro Leontodon hispidus och Trichera 

 arvensis, dernäst Prunella vulgm-is, Trifolium ijratense och 

 repens. För öfrigt inärkas Chri/sant/tenmm, Achlllea Mille- 

 folium, Ranuncuius acris, Hypericiim qvadrangulum, Alche- 

 iiiilla, Vicia Cracca, Rumex acetosa m. fl. 



IJtom de nu uppräknade, hvilka äro mer eller mindre 

 gemensarania för de flesta dylika lokaler, anträffas pä olika 

 ställen änuu nägra audra arter i större inängd, sä t. ex. Leonto- 

 don niitiimnalls, Dionthus delloides, Rhinanthus niinor, Eu- 

 phrasla ofjicinalis och pä kalk eller lergrund Centaurea ja 

 cea, dessutom nägon gäng Erigeron acris, Picris (en gäng), 

 Hieracmm ;>pubescens-'>, Taraxacum, Silene inflata (närmare 

 iikrar, liksoni Tritlcnm repens) ete. 



I Suistamo, der friskare fältbackar ätminstone närma 

 kyrkbyn äro äunu sällsyntare än i de andra socknarne, var 

 Centaurea phrygia mycket ymnig pä en likartad ständort, 

 vidare märktes Galium moUugo^ G. boreale, Latlitjrus pra- 

 fensis, äfvensom Potentllla tormentilla, Spiraea uimaria och 

 Aira caesjjitosa, de sistnämnde antydande öfvergaug tili föl- 

 jande ständort. 



Angar linnas temmeligen mycket, men äro, säsom redan 

 uämndes, utom i Suistamo öfverhufvudtaget däliga. Egent- 

 liga härdvallsängar saknas dock närä pä helt och hället, en- 

 dast vid Leppäsyrjä i Suistamo säg jag en äng, soni delvis 

 pärainte om dessa. Flertalet äro deremot mer eller mindre 

 väta och tufviga, hvaremot kärrängarne, sora äro ytterst däliga, 

 tyckas i alla afseeuden vara af mindre betydelse. En större 

 nastan jemu, nägot tufvig äng närä Kuhilasvaara i Pälkjärvi, 

 belägen nedanför ett temmeligen brant berg och sträckande 

 sig tili en mindre a, stundom dock afbruten af inskjutande 

 löfskog, torde tili sinä hufvuddrag kunna tjena säsom typ för 

 de bättre eller medelgoda äugarne i trakten ; pä denna anteck- 

 nades fuljande. Om man helt och hället fränser frän vege- 

 tationen i närheten af de trädgrupper, hvilka säsom redan 

 nämdes skjöto in i ängen, dä denna mer eller mindre bestod 

 af lufskogsväxter, fans pä den egentliga ängen blott nägra 



