43 



gra, om än läga oeh busklika, skott af aspen ocli i Putkosen- 

 maa en enda alldeles fiirkrympt rönn. Hvad buskarue angai- 

 finnes Salix aurita öfverallt, livarjemte pä olika ställen iakt- 

 togos EJiamnus frangilla, Salix pliylicaefolla, S. Lajjponuiu 

 och cinerea (stränder) äfvensom nägon gäng Rosa karelica. 

 E-isvegetationeu utgöres af alltid ymnig Cassandra och för 

 öfrigt Mijrtillus nigra (t. r.), M. ullginosa (stundom ymnig), 

 Vaccinium, Andromeda, Ledum, Empetrum (t. r.) äfvensom 

 Oxijcocciis p>alustris och microcarpus. Afven mossor linuas 

 ymnigt, af hvilka Sphagnum strictum, recurvum eller ajm^ 

 bifolium pä olika ställen bilda hufvudmassau, dessutom SpJi. 

 acutijolium och Polytrichum comniune m. H. Lafvar söker 

 man deremot förgäfves utom pä träden. Af örter förekom- 

 mer Ruhus chamaemorus i nägot större mängd, för öfrigt Me- 

 nyanthes, Peucedanuni (a.), Comarum, Corallorrhiza (r.), 

 Listera cordata (r.), Calla palustris (r.) äfvensom uägra ar- 

 ter gemensamma med skogarne. Anmärkningsvärd är den 

 stundom ymniga förekomsten af Eqvisetiim palustre. Grä- 

 sen äro svagt represeuterade af Calamagrostis lauceolata och 

 nägra andra arter. Vida talrikare äro halfgräsen, af hvilka 

 märkas Erloplionan raginatum (ymn.), E. angustifolium och 

 en Stor mängd Carlces ss. C. chordorvhiza, C. canescens, C. 

 tenella (t. r.), C. loUacea (r.), C. glohularis (allmän äfven 

 der vegetationen för öfrigt närmade sig löfskogen), C. pauci- 

 flora, C. vulgaris, C. ampullacea, C. laevirostris (löfskogs- 

 kärr r.), C. irrigua m. fl. (Scityus sylvaticus r.). 



Nu följer i ordningeu den hufvudgrupp af ständorter 

 som karakteriseras säsom vattnets. 



Hvad först laudstranden angar, autecknades de väx- 

 ter som förekomma vid strandeu af Jänisjärvi pä en sträcka af 

 ett par verst frän Laitiois ät Haapaselkä tili, hvardera i Suis- 

 tamo. Denna strand är mycket längsluttande ; frän underla- 

 get, som utgöres af sand, framsticka större och mindre stenar; 

 pä ett ställe infaller en liten bäck, pa ett annat komma od- 

 lingar stranden helt närä, hvarföre pä hvardera af dessa stäl- 

 len tillkomma flere tillfälliga växter, sä mycket mer som vid 

 bäckmyuningen utbredt sig ett lager af sandblandad gyt!ja. 



