222 



nas, utan endast och allenast brist pä pekuniära tillgängar. 

 Sällskapets penningeresurser ha uäraligen under de sista ären 

 sä strängt anlitats i och för tryckningen af Akterna och Med- 

 delandena, att hvarken räntorna pä det fixa kapitalet ellev 

 det statsbidrag som detsarama beviljats räckt tili, utan t. o. 

 ra. skuld uppkommit, visserligen ej synnerligt stor, men dock 

 tillräcklig för att binda vara händer en tid framät- Det är der 

 för Sällskapets oafvisliga pligt att ej under den närmaste fram- 

 tiden ytterligare betunga sig med tryckning af inlemnade af- 

 handlingar, utan erinra sig det franska »reculer pour mieux 

 sauter», ej produoera utan samia alla sinä krafter för att 

 komma ur det ofrivilliga trängmäl, dess lifliga intresse för 

 sin uppgift orsakat. Da härtill koramer att med detta inne- 

 varande är stateus bidrag uppluV, i det quiuquenniet för det- 

 samma tili ända lupit, är sällskapets ställning nägot bekym- 

 mersam för det närvarande. ]\Ien »post nubila Phoebus!» I 

 följd af angifna tryckande omständigheter har Societas ino 

 F. et. FL fennica beslutat att ingä tili landets styrelse med 

 ödmjuk anhällan att ej allenast varda bibehället vid sagda 

 understöd utan, derest möjligt är i dessa för hela fosterbyg- 

 den bekymmersamma tider, fä det höjdt med ytterligare ett 

 tusental, sälunda anhällande ora 2,500 rak ärligen. Det hade 

 värit ordf. pligt att redan för ett par manader sedän träda 

 i underhandling med vederböraude myndighet, men hvilket 

 ej Iät sig göra genom ordf. längvariga illaraäende. Da nu 

 detta hinder bortfallit, skall saken sannolikt Ifisas tili säll- 

 skapets belätenhet, ätrainstone har hittills städse Senaten vi- 

 sat sä stor frikostighet och beredvillighet att tili mötes gä 

 sällskapets anspräkslösa iinskningar att ej skäl finnas raiss- 

 trösta ora utgängen. Men detta oaktadt, mä vi aldrig glöm- 

 raa det stolta anglosachsiska ordspräket: »Help yourself, and 

 the Lord will help you!» Ty, da sällskapet är en fri associa- 

 tion af enskilde, stiftad af fosterländsk och vetenskaplig anda 

 och intresse, skola vi Iita i första hand blott pä oss sjelfva 

 och ej pä staten.^ hvars raedel böra tagas i anspräk för huf- 

 vudsakligast rent statliga fordringar; vi böra sälunda hvar 

 och en i sin stad efter förmäga lemna bidrag ej allenast tili 



