228 



det nu tilländalupna äret värit synnerligen gynsarat. Hvail 

 antalet angär öfverträffa de nu influtna bidragen de flesta 

 föregäende ärens och uppgä tili inalles 3,763 exeraplar, nenil. 

 2,558 käi4vexter, bland hvilka 2 för floran och 3 för samlin- 

 gen nya arter, 1,000 mossor, 131 lafvar och 4 svampar. 

 Rikhaltiga och omfattande samlingar ha i jemförelsevis stort 

 antal inleranats och bland gifvarne mä här särskildt fram- 

 hällas fru Mimmi och docent. J. Sahlberg (kärlväxter ooh 

 mossor frän Savolaks och Karelen), hrr prof. S. O. Lind- 

 berg (mossor frän de sydliga delarne af landet), provinciallii- 

 karen dr F. Hellström (kärlväxter frän mellei'sta Österbotten;. 

 licent. E. Wainio (kärlväxter frän Kuusamo, Karelen och 

 Österbotten), stud. W. Blom (kärlväxter frän södra Karelen) 

 samt studd. A. O. Kihlman och A. Arrhenius gemensamt 

 (en särdeles vacker samling kärlväxter frän Aland); en be- 

 tydande och pä kritiska forraer ss. Hieracia, Carices, Salices 

 ra. m. synnerligen rik samling fi^ olika delar af Österbot- 

 ten har äfven inlemnats af rektor M. Brenner, raen denna 

 samling har ännu icke blifvit fullständigt genomsedd, hvar- 

 före antalet växter i densamma ej ingär i ofvanstäeude tai. 

 Ansenliga och värdefulla samlingar ha vidare emottagits af 

 hrr prof. Th. Stelan (kärlväxter frän Lappland och andra or- 

 ter), possess. J. O. Bomansson (mossor frän Aland), dr P. 

 A. Karsten (svampar frän Mustiala), forstmästar F. Silen 

 (lafvar frän Enare), mag. V. F. Brotherus (mossor frän Ka- 

 relen och Nyland) och stud. H. HoUmen (kärlväxter frän sydv. 

 Finland). I öfrigt ha större eller mindre bidrag emottagits 

 af hrr provincialläkaren dr H. Backman, lektor K. Unonius, 

 lektor Hj. Hjelt, magg. O. Collin, C. Leopold, E. Juslin 

 och H. Zilliacus, studd. J. A. Flinck, O. Hallsten, A. La- 

 gus, L. Lupander, Hj. Neiglick och A. Tigerstedt, skoleleven 

 A. Neovius och vaktmästar Forsell äfvensora frän botan. bytes- 

 föreningen härstädes. Genom dessa bidrag äro mänga landskap 

 numera temmeligen fullständigt representerade i värt national- 

 herbarium och det är att hoppas att luckorna i de öfriga pro- 

 vinsema i en ej aflägsen framtid äfven skola fyllas, i hvilket 



