15 



stälts i de angränsande svenska proviuserna ^). Emedan en 

 af de svenska hufvudstationerna. Haaparanta, ligger vid 

 sjelfva Torneä elf och emedan som bekant isotermerna i 

 dessa trakter bugta sig parallelt med Bottniska viken, kunna 

 vi med hög grad af sannolikhet tillämpa dessa observatio- 

 ner pä värt omräde. 



I norra hälften af den svenska lappmarken begynner 

 temperaturen efter middagen stiga öfver fiyspunkten den 5 

 april, da dygnets medeltemperatur ännu är — 354° C. Se- 

 tlan tilltager värraen längsamt, tili dess medeltemperaturen 

 den 3 maj uppgär tili O** C. Kälen gär ur jordeu och fält- 

 arbetena begyuna omkring den 24 maj vid 5,6" temperatur. 

 Islossniugen i vattendragen eger rum omkring den 1 jiini 

 vid en medeltemperatur af 7,5** C. Temperaturen stiger sä- 

 ledes nu betydligt snabbare, fran U tili b^ C. med en lia- 

 stighet af 0,2 8" C. och frän 5 tili lO'* C. med 0,24» C. om 

 dagen. Mellan den 12 och den 23 juni är stigningen snab- 

 bast; den uppgär da tili 0,42*' C. dagligen, sä att dygnets 

 medeltemperatur midsommartiden när lö** C. Sedermera 

 sjunker den ned tili 12,1° C, men när den 10 juli sitt maxi- 

 mum, 15, 3*^, sjunker sedän äter tili 13, o'' och stiger pä nytt 

 den 23 juli tili 14,8" C. Dessa vexlingar under högsommarn 

 niotvägas väl af det ständiga sol-ljusef, hvilket enligt Schii- 

 beler utöfvar ett sä mägtigt inflytande pä vegetationens ut- 

 veckling i norra Norge. . Ty man bör icke förbise det af 

 Rubenson uppdagade faktum att temperaturens dagliga va- 

 riation just denna tid uppnär ett maximum icke blott i sö- 

 dra och mellersta Sverige utan äfven i Lappmarkerna, oak- 

 tadt solen dygnet om stär öfver horisonten. Det är säledes 

 icke under inflytande af en jemn sol-vänne som vegetationen 

 under den nordiska högsommarn när sin allmänt beundrade 

 fägring. 



Mot hösten sjunker temperaturen först längsamt^ 0,12 



') En Stor del af dessa uppgifter finnes redan sammanstäld i 

 Recherches sur les phenomenes p^riodiques des plantes par R. Hult (No- 

 va Acta Reg. Soc. Se. UpsaL Ser. III. Upsala 1881); de öfriga äro be- 

 räknade pä grund af samma materia!, som användts i niimda arbete. 



