41 



hjtrklmm commune, Oxycoccus mkrocarpus, 0. 2)cilustr is och. 

 Anilromeda 'polifolia. I denna matta inblandas Polilia nu- 

 tans spliagnkolcif Dkranum Bergeri, Betula nana, Empe- 

 trum nigrum och telningar af Salix vagans, S. phyliccefo- 

 lia, Betula alba och Phms silvestris. 



Da tufvorna tillväxa, ökas isynnerhet Sphagmim acu- 

 tifolium, som nu vanligtvis representeras af fornien luri- 

 dum. Äfven Betula nana, Andromeda polifolki och Oxy- 

 cocats-arterna tilltaga i riklighet, medan de öfriga uppräk- 

 nade växternas rol blir iiiera underordnad. Deijemte in- 

 finna sig Splmrocephalus XKilustris, Hypmmi trkhoides, Po- 

 lytrkhum strktum, Drosera rotundifolia, Rubus chamcemo- 

 rus, Ledum palustre och telningar af Ahks excelsa, samt 

 pä tufvornas högsta, torraste delar Hylocomium parietinum, 

 Cladina rangiferina, Cl. silvatka, Myrtillus uliginosa och 

 Vacdnium vitis-idcea. Dessutom ingär vanligen Eriopho- 

 rum vaginatum uti dem, eröfrad frän flackmossen genom 

 tufvornas utvidgning. Smä mossar uti detta öfvergängssta- 

 dium äro icke sällsynta ; n:o 34 är en sadan, 



Slutligen betäckes platsen mer eller mindre fullstän- 

 digt af dessa tufvor. Fullt utbildade, med en kompakt 

 massa af 8phagnum lurklum samt ymniga ris, bland hvilka 

 Andromeda polifolia, Betula nana och Ledum ixdustre täfla 

 i ymnighet, utgöra de en ny formation (sphagneta myr- 

 tillosa), hvaraf n:o 28 — 34 äro nägra representanter. An- 

 gäende dessa anteckuingar mä nämnas, att alla äro gjorda 

 pä ganska stora mossar, n:o 28 pä en mycket stor torrlagd 

 försumpning. Nägra särskilda tufvor kunde ej mera urskil- 

 jas pä denna mosse, alla mellanruni voro uppfylda med 

 likartad vegetation. Men nägra stora gropar med bar dy 

 funnos; de hade troligtvis förut värit vattengropar. Nu hade 

 enstaka ständ af Droserce och Carices slagit sig ned pä 

 dem. Pä den uppkastade torfven längs dikeskanterna hade 

 uppstätt en tät matta af PolytricJtum gracile, P. stridum 

 och P. conmmne med riklig, fläckvis ymnig Ruhus chamce- 

 morus. — I n:o 29 äro tufvorna smä och ej synnerligen 

 höga, och mellanrummens dy stundom bar och vattentäckt. 



