45 



dorrhi sa4ormei'na (halfgräs, som alstra utdragna rotskottj- 

 De bilcia sälecles en del af de s. k. gungflyen, men uppträ- 

 da tillika pa andra raarker, hvilka icke äro tillräckligt svig- 

 tande för att rättfärdiga denna benämning. Da, säsom ra- 

 dan blifvit päpekadt, en annan del af gungflyen bär flack- 

 mossevegetation, synes det lända växttopografin tili klar- 

 het att benämninsen gungfly inskränkes tili den betydelse 

 det har nti allmänna spräkbruket, som utan afseende pä 

 växttäckets botaniska sammansättning med detta namn be- 

 tecknar hvarje sumpig plats, hvars växttäcke livilar pä ett 

 flytande eller halfflytande underlag. Ordet kärr begagnas 

 deremot ofta i folkspräket säsom en motsättning mot mosse, 

 och dä det förra i allmänhet har en mindre stadgad bety- 

 delse än ordet gunfly, är det lämpligt att fixera denna i 

 i den riktning, som spräkbruket sträfvat att gifva. 



Kärrformationernas väsentliga karaktär är de icke tuf- 

 viga cyperaceernas rikliga eller ymniga förekomst. Dä den- 

 na växtgrupp innesluter en mängd arter, hvilka ofta upp- 

 träda massvis, och dä gräsbeständet icke säilän är förenadt 

 med ett täcke af mänga arter bladmossor i vexlande bland- 

 ning, erhälla dessa formationer en mycket skiftande sam- 

 mansättning, sä att man tili en början tycker sig stä inför 

 ett outredbart kaos af regellöst blaudade och hvarandra ge- 

 uomträngande smä växtsamhällen. Smäningom vänjer sig 

 dock ögat att särskilja nägra hufvudsakliga typer, som be- 

 herska större ytor. Under EriopJionun-ViviQvna,?, länga frukt 

 tid lyser deras livita ull pä längt häll och gifver en särskild 

 karaktär ät talrika kärr. Pä andra kärr af betydlig vidd 

 saknas de och ersättas af Carices. Det är ej allenast ge- 

 nom fruktens olika utrustning kärrens Eriophora och Ca- 

 rices skiljas frän hvarandra. De förra alstra uppräta rot- 

 skott och ställa sig sälunda i tätä massor eller led, utan 

 att derför vara tufbildande. Kärrstarren äter skjuter kry- 

 pande skott och ställer sig derför glesare. Genom denna 

 organisation tilläter den äfven lättare än ängsullen en in- 

 tim blandning af olika arter. Om vi det oaktadt finna 

 ängsullkärren rikare pä örtarter än starrkärren, mäste vi 



