58 



starrängarne uppspirande imga vide- och björkstanden. Der- 

 igenom kimna ganska stora ängar bibehälla sig nägon tid i 

 form af juncelleta pura. Tili en början ökas mossorna en- 

 dast obetydligt, men flere örter och gräs tillkomma, säsons 

 Aira aesxyitosa, Calamagrostis strida, Carex ccesintosa, C. 

 canescens, C. vulgaris, EriopJiorum Scheuchzeri, E. russeo- 

 Imn, Juncus filiformis, Parnassia palustris, Bileum alin- 

 num, Poa pratensis, Polygonum viviparum, Banunculus 

 repens, Buhus arctims, Scirpus ccespitosus, Spinea uimaria, 

 Stellaria Friesii, Viola palustris och F. epipsila. De flesta 

 förut befintliga artev blifva rikligare, utan att örtvegetatio- 

 nen i sin helhet upphör att vara en blott imderordnad in- 

 blandning i Carea:-beständet. 



Inom en längre eller kortare tids förlopp försämras 

 dock ängen. Mossorna börja taga öfverhand och alit mer 

 undantränga tufstarren. Snart betcäckes platsen af en sam- 

 nianhängande matta af Polytrichum commnne, blott afbru- 

 ten af Sphagnum squarrosum omkring videbuskarne, och pä 

 andra smä Häckar omvexlande med Splmgmmi paUstre eller 

 Sph. acutifolium. Annu bibehäller sig Jimcella^ovmen ym- 

 nig nägon tid. N:o 39 framställer den salunda bildade for- 

 mationen (juncelleta polgtrichos a), den i värt omräde 

 allmännaste formen för väta ängar. Sä länge gräset och 

 videskotten ärligen afmejas, tyckas mossängarne förändra 

 sig mycket längsamt. Men öfvergifvas de, uppväxa Sali n -.^ 

 och Betula och ängarne förvandlas tili snär eller skog. 

 Detta sker säilän samtidigt öfver en hei äng. Vanligen be- 

 gynner förvandlingen längs kanterna och pä strödda punk- 

 ter af ängsmarken, sä att videsnär utgöra starrängarnes 

 vanliga begränsning och bihang. 



Säsom redan blifvit sagdt, öfversvämmas starrängarne 

 ärligen. Öfver de rena starrängarne och de ur deni di- 

 rekte uppkomna snären stär vattnet högre och qvardröjer 

 längre tid än öfver ängar i senare utveckUngsstadier, emc- 

 dan ständortens mark höjes genom tuibildning, växtaffall 

 och isynnerhet genom den raskt uppät sträfvande Polglr/- 

 chum commnne. Derför stä de mossrika formationerna i 



