61 



den skilnad, att växterna pa de senare stä nägot glesare, 

 sä att sanden synes mellan ständen. Eraedan äkrarne för 

 det mesta ligga pä högre, torrare jord, är festiiceta den 

 ängsform, som nastan alltid iippkommer efter dem. Ett 

 undantag bildar n:o 4(3, som uppstätt pä en strandäker i 

 grannskapet af en öfvergifven gärdstomt. Marken fuktades 

 här af ett svagt källdrag, som kom frän den ofvanför be- 

 lägna skogen, öedan dikena fätt gro igen. Pä strandval- 

 larne äro deremot aireta vida allmännare äu festiiceta, af 

 livilka eudast n:o 50 är en iing strandform. 



.•1/rrtvallarna äro i början särdeles rika pä örter, bland 

 livilka de stora bredbladiga arterna {Geranim} i4ormen) in- 

 taga det främsta rummet. Af dessa aireta geraniosa 

 se vi exempel i n:o 44—4(3 och 71. Vid tilltagande älder 

 sluter sig gräsmattan och örterna blifva nägot iinderord- 

 nade. I detta stadiiim infinna sig vanligtvis de första Po- 

 lytriclm och de telningar af vide och björk, som, dä rnar- 

 ken var glesare betäckt, kunde spira upp, sträfva nu att 

 höja sig öfver fältskikten. GeranlnmiovmQn minskas hasti- 

 gare än' de mindre örterna, säsom framgär af n:o 51 och 

 52. (aireta h e rh id a). Annu nägon tid kan ängen genom 

 att ärligen släs hällas fri frän de tilltagande buskarne, men 

 mossan ökas alit mera, örterna glesna och ^iratufvorna 

 bilda snart ej mer nägon sammanhängande matta (säsom 

 n:o 54 5 i denna anteckning stär Galium i st. f. Gnapha- 

 lium uliginosum bland enstaka). Slutligen blir mosstäcket 

 sä mägtigt .och sammanhängande, att det qvarhäller mar- 

 kens fuktighet, hindrar vattnets cirkulation och gör lokalen 

 sur. Flere starrängs- och kärrväxter inkomma, Salices fro- 

 das och en iing smäskog växer upp, hvarefter lokalen in- 

 träder i skogarnes formationsserie. 



En sadan gammal mossbelupen ^iravall antecknade 

 vi vid Jokijalka den (3 juli. Den var ganska stor, vägrät 

 och gränsade tili elfven, äkrar, videsnär och skog. Träden, 

 buskarne och risen pä ängen voro dels afmejade, dels helt 

 unga skott. Alit var pä grund af den tidiga ärstiden föga 

 utveckladt. 



