69 



iakttager mau i sydligaste elelen af omrädet sällsynt Pldeum 

 'prcdense och Alopecunis pnitensis. 



Pä gärdsplanerna framför huseu ser mau deu kosmo- 

 politiska Poa-amiua- och Poli/gonimi-aviciilcu-e-yegetsitionen, 

 sadan deu blifvit framstäld i n:o 74 — 76, samt mera säll- 

 synt följande arter: Alopecuriis pratensis (en gäng), Chcero- 

 Ijhyllum PrescoUii, Junciis hufonius, Matricaria inodora, 

 Polygonum lapathifolium (en gäng), Potentilla norveyica, 

 Rhinanthus major, Veronica serpyllifolia, Melandrmm sil- 

 vestre (sällsynt), TJrtica dioica och sannolikt äfven den inom 

 omrädet funna, ehuru af oss ej med säkerhet iakttagna TJr- 

 tica urens. Den öfvergifna gärden vid Kukasjärvi hade 

 blifvit förvandlad tili gräsvall (festucetum herbidum). 



Yid och delvis pä vägar och stigar — landsvägen upp- 

 hörde vid tidpunkten för vär resa i Pello, hvarförutoni en 

 kort landsväg ledde genom Kittilä kyrkoby — anträffas Sa- 

 gina ])rocumhens (södra delen), Onaphalium uliginosum 

 var. pikilare och Veronica serpylUfolla. 



Leda de genom mycket siimpig mark, päträffas Tri- 

 ylochin jpalustre (södra delen sällsynt), Junciis alpinus, J. 

 hufonius (södra delen), Carex tenuifiora (norra delen), Alo- 

 pecurus ge7iiculatus och A. fulvus samt dessutom växter frän 

 de angränsande ständorterua. 



Klippornas vegetatiou. 



Pä Aakeuiistuuturi sägo vi inom barrskogens region 

 Stenros, som voro sä torra, att tili och med Andrecea pe- 

 trophila och Grimmia ramulosa voro sällsynta pä dem. 

 Vanligen äro dock de för soi och vind öppua berghällarne 

 i det af oss genomresta omrädet mindre sterila. De bära 

 en sammauhängande beklädnad af Lecidea- och Lecanora- 

 arter, Parmelice, Oyropliora', Stereocaulones och mossor, 

 bland hvilka Andrea^a och Grimmia (Bhacomitrium) äro 

 de allmännaste ^). 



\) Redogörelsen för traktens mossflora är inskränkt tili de all- 

 lännaste dragen. Lafvarne lägo utom planen för vara undersukningar. 



