74 



öfvergar tili lundar, dels pä sandiga ställen, der den iitvecklar 

 sig tili gi-äsvallar, och dels pä sanka ställen, der starrängarupp- 

 stä. Här vilja vi blott päpeka den sällsynta (x^^/cena jjenc^n- 

 lina, hvilken är allmän och temligen riklig pä sandiga ställen 

 längs Torneä elf frän Turtola nedät, samt Baldingera arundi- 

 nacea, som förekommer vid vattenbrynet. 



Öfver vegetationen pä sjöstränderna hafva vi en anteck- 

 ning frän en liten holme i Miekojärvi under sjelfva polcirkeln. 

 Vattenranden bildas af grofva, kantnöttastenar. Strandremsan 

 är läg och smal och gränsar uppät tili torr och mager skogs- 

 mark. Jorden bestär af grof sten, betäckt med ett 0,3 meter 

 tjockt lager växtmylla och sand. Vegetationen, som;endast 

 ofiillständigt betäcker marken, bestär af spridda träd och bu- 

 skar, temligen rikliga ris och gräs, rikliga örter samt ströd- 

 da mossor. Arterna äro : 



Träd och buskar: spridda: Alnus incana (lägväxt), Popu- 

 lus tremula, Rhamnus frangula, Rosa cinnamo- 

 mea och närmast vattnet Salix lappommi; 

 enstaka : Betula alba (lägväxt) och ung Sorhus aucuparia; 

 Ris: rikligt: Myrtillus uliginosa; 

 spridda: Calluna vulgaris och Vaccinium vitis-idcea; 

 Gräs : rikligt : Molinia ccerulea ; 

 spridda: Agrostis alba, Calamagrosfis phragmitoides (mest 



steril), Carex aciita och Luzida muUiflora; 

 enstaka: Carex aquatilis, Equisetum arvense, Hierochloe 

 borealis (mot öfre kanteu) och Juncus filiformis 

 (mot öfre och nedre kanten). 

 Örter: strödda: Lythrum salicaria (närmast vattnet), Par- 



nassia palustris och Pingidcnla vulgaris; 

 spridda : Comarum palustre (närmast vattnet), Convallaria 

 majalis, Cornus suecica, Oalium ptakistre, G. uli- 

 ginosum, Hieracium umbellahim, Lathyrus palu- 

 stris, Majanthemum hifolium, Rubus saxatilis, 

 Solidago virgaurea, Trientalis europa;a, Valeri- 

 ana officinalis, Veronica longifolia och Viola ca- 

 nina ; 



