77 



här och der: Amhlystegium dilatatam, A. riparium, A. 



sarmentosum och Fontinalis antipyretica ; 

 temligen sällsynta: Amhlystegium rivulare, Fontinalis gra- 



cilis och Oncopliorus Wahlenhergii ; 

 sällsynta : Amhlystegium stellatum, Hypnum pseudoplimio- 



sum och Tayloria lingulata. 



Fjälleus vegetation. 



I fjälltrakterna tillbragte vi alltför fä dagar för att 

 hinna göra oss förtrogna med växtformationerna ofvauom 

 barrskogens gräns. Da dessutom den i de liögre regionerna 

 sä framstäende laffloran icke ingick i planen för vara iin- 

 dersökningar, kunna vi nu endast gifva en flyktig teckning 

 af kärlväxternas fördelning pä tunturit. 



Säsom redan blifvit nämdt, aro Pallastunturit de hög- 

 sta och de nordligaste fjällen, som vi besökte. De hafva ock- 

 sä den rikaste och mest utpreglade fjällvegetationen, hvar- 

 för vi börja skildringen med dem, ehuru de ligga utom det 

 omräde, vi hade föresatt oss att undersöka. 



Björkregionen pä Pallastunturit eger pä svagt afhälli- 

 ga marker verklig löfskog med tätt, temligen högstam- 

 migt ehuru buskartadt beständ. Mlmänna äro dock björk- 

 moarne med sin hvita matta af Cladina-a.vtev, sin rikedom 

 pä PliyUodoce ccerulea och Fedicularis lappoyiica samt sinä 

 strödda knotiga träd. Björken fär här vid högre älder verk- 

 lig enkel trädstam, men denna vindar sig längs marken och 

 är tili en del öfverklädd af lattäcket, sä att den nastan 

 spelar rolen af rotstock. Pä steniga, friska dalsidoi- mot 

 söder, der snön tidigt smälter bort och vegetationen stär 

 skyddad för stormarne, frodas vackra lundar, i hvilka man 

 utom de vanliga boreala växterna t. ex. Linncea horealis, 

 PliyUodoce Cferulea, Fedicularis laptponica och Salices, samt 

 de sällsyntare Cerastium alpinum lanatum och Aspidium 

 loncliitis, anträftar flere arter, hvilkas förekomst i denna torf- 

 tiga omgifning förefaller sä mycket mera märkvärdig, som 

 de flesta uppträda i fullt normala och yppiga exemplar. 



