85 



land. Med undantag af (Soldan och) Brennei- liade nämli- 

 gen alla de nyss uppräknade botauisterne och turisterne 

 skyndat genom omrädet och pä sin höjd dröjt derstädes par 

 timmar utöfver det allra nödvändigaste. Brenner äter ex- 

 kurrerade egentligen söder om omrädet och utsträckte ej 

 sävidt oss är bekant, sin resa norr om Turtola. En löljd 

 häraf är, att man frän litteratiiren eller tidigare samliugar 

 ej fär uägra uppgifter, som i nämnvärd män skulle kom- 

 plettera vara anteckningar; undantag härifrän göra endast 

 nägra uppgifter om mossor och lafvar af Norrlin och par 

 fyndorter för fanerogamer, tagna af Stelan. Med undantag 

 af Carex festiva, som hittills ej blifvit tagen i nägon annan 

 del af Finland, och Arctophila 2)endiUma, som, ehuru länge 

 känd frän trakten, dock ej sträcker sig längt utom omrä- 

 dets gränser, har omrädet ej att bjuda pä nägra särdeles 

 sällsynta fanerogamer, hvarföre äfven botauisterne skyndat 

 tili de i detta afseende rikare trakterna norrut. Icke desto 

 mindre är dock detta omräde i växtgeografiskt afseende ett 

 af de intressantaste i Finland. Under det nämligen i de 

 flesta omräden af ungefär Hka storlek som detta det stora 

 flertalet kärlväxter har i det närmaste likartad utbredning 

 öfver hela omrädet ^), är detta i det af oss undersökta omrä- 

 det fallet med endast omkring hälften. För att närmare 

 belysa detta mä vi anföra nägra sifiror. Pä grund af värt 

 omrädes olikformighet i växtgeografiskt hänseende böra vi 

 jemföra det med en trakt, der tvänne botaniska provinser 

 sammanstöta. 1 detta afseende lämpar sig Paanajärvi trak- 

 ten synnerligen väl, dä denna är känd för att höra tili 

 dem, som mest skilja sig frän de kringliggande, och af de 

 distrikt (= „kunnat") Wainio behandlar i sitt arbete „Kas- 

 viston-suhteista Pohjais-Suomen ja Venäjän-Karjalan raja- 

 seuduilla"^ (Helsingissä 1878) är detta afgjordt fallet. Mot 

 söder begränsas detta distrikt af Kuusamo och Kiestinki 



^) Säsom bevis hUrpä mfi anföras, att enligt en 1881 gjord beräk- 

 ning utgjorde ensamt de ubiqvitära växterna, d. v. s. de växter, som i 

 hela landet förekomma pä ungeftli- samma sätt, inom Kajana Östei-botten 

 icke mindre än 54 Vo af hela artantalet. 



