95 



större än det, sora tillkommer norrut, livarföre äfveii denna 

 grupp näst den som innelialler växter med mer eller min- 

 dre likartad utbredning är den största. 



Taga vi uu först de väiter i betraktande, som uteslu- 

 tande förekomma i södra delen af omrädet, sä har ingen af 

 dessa nägon större freqvens med undantag af Lytlirum Sa- 

 licaria (h. o. d.) och LoheUa Bortmanna (h. o. d.); de öf- 

 riga äro: 



Erysimum cheiranthoides (t. r.), Elatine Hydropiper, 

 Rhanimis Frangida, Geum 7'ivale, Pyrola cMorantha, P. me- 

 dia, Folygonum lapathifollum, Salix aiirita, Alisma Plantago, 

 Triglochm x)cdustre, Plcdanthera hifolia, ConvaUaria majaUs 

 (t. r.), Typha latifolia, Scirpus pauciflorus, Carex laeviro- 

 stris, Phleiim prcdense, Alopecurus prcäensis, A. genicnla- 

 tus?, Calamagrostis epigejos, C. lanceolata (t. r. ?, gär möj- 

 ligen högre); Eqvisetum ftuviatile (hiifvudformen) och Ono- 

 clea Stridhiopteris (t. r.); de flesta observerade endast en eller 

 tvä gänger. Af dessa äro Lohelia Dortmanna, Elatine Hy- 

 dropiper % Pyrola media, Polygonum lapathiföliuni *, Salix 

 aiirita *, ConvaUaria majalis och Typha latifolia * tills vi- 

 dare ej tagna nordligare inom Finland och de med * beteck- 

 nade ej heller, sävidt vi kanna, annorstädes inom Europa ^). 



Öfvergä vi nu tili de växter, som visserligen förekomma 

 i norra delen af omrädet (Kittilä och Kolari), men med min- 



^) Lobelia uppgifves visserligen af Blytt i Norges Flora liksom af 

 Schiibeler (Vfextlivet i Norge. Christiania 1879) hafva sin nordgräns vid 

 65" 40', men Norman (Notationes summatim conceptiB observationnm Floraa 

 arcticse) p. 86 upptager dess nordgräns vid 68° 8' — 9', hvilket är högre 

 än här (omkr. 66" 40')- Äfven ConvaUaria majalis gär blott obetydligt 

 högre i Norge, 67" 17' (enl. Schiibeler) mot 66" 58'. Deremot upptages 

 Typha latifolia blott tili Helsingland af Hartman (Handbok i Skanäina- 

 viens Flora. Elfte npplagan. Stockholm 1878) och tili 60° 41' af Sohu- 

 beler. Ruprecht (Flores Samojedorum Cisnralensium) upptager frän Ar- 

 changel endast T, anglisti f olia. — Salix anrita är visserligen uppgifven 

 äfven frän nordligare trakter, men nppgifterna betecknas säsom osäkra 

 redan af Andersson i Salices Lapponi;e p. 36. Norman p. 52 upptager 

 dess nordgräns vid 66° 37' — 38'; hvilket är lägre än här (omkring 

 66" 45'). 



