99 



eller uteslutande förekomst i vestra delen af omrädet endast 

 bero af dessa omständigheter ; de äro Ranunctilus lapponi- 

 ms (t. a. — t. r.), Anthyllis vuhieraria (m. r. — o, men 

 observerad just Öster om omrädet), Arctostaphylos uva-tirsi 

 (m. a. — h. o. d.), Pinguicida villosa (a. kring Kolari kyrka 

 — r. i Kittilä, men troligtvis förbisedd), Buntex acefosa 

 (r. — o), JErioplmrum russeoliim (t. r. eli. h. o. d. — m. r.). 

 Nagot större utbredning vesterut, ehuru mähända delvis be- 

 roende af de olika tider pä hvilka anteckningarna gjordes, 

 visade dessutom BammcuJns reptans (a. — g. a.)} Barha- 

 rea stricta (t. r. — r.), Leäum palustre (m. a, — a.) och Hie- 

 rochloe horealis (h. o. d. i Äkäslompolo trakten — m. r. i Ro- 

 vaniemi, men ojemn) ^). 



Dessa grupper, med undantag af den första men med 

 tillägg af den som innefattar växter med likartad utbred- 

 ning, förekomma med större eller mindre modifikationer 

 öfverallt, men här tillkomma tvänne mera ovanliga grupper, 

 den ena innefattande de växter, som uteslutande eller huf- 

 vudsakligen förekomma i de inre delarne, den andra dem, 

 hvilka tvärtom trifvas bättre vid de tvä hufvudelfvarna. 

 Visserligen liade man skäl förmoda att tvä sä stora vat- 

 tendrag, som Ounasjoki och i synnerhet Muonio och Tor- 

 neä elfvar skulle ästadkomma nägon förändring i växtverl- 

 den, men vi kunde dock icke pä förhand antaga, att denna 

 förändring skulle blifva sä stor. 



^) Tili andva grupper räkna vi följande arter, hvilka uteslutande 

 eller rikligare sägos i trakten af den vestra hufvudelfven, l:o nordiiga: 

 Cerastiiim * alpestre (t. r. — m. r.), Gentiana nivalis (m. r. — o), Vero- 

 nica serpijUifolia var. horealis (t. r. — r.); '2:o sydliga: Montia fontana 

 (g. a. — r.), Ribes nigrum (t. r. — o), Peiicedaniim lyalustre (t. r. — r.)j 

 Typha latifolia {m. r. — o), Calla palustris (Turtola a.? — o), Phleum 

 pratense (m. r. — o) sarat pii sätt och vis Alisma Plantago, som väl 

 sägs endast vester om landrj-ggen, men ganska langt i det inre. Äfven 

 JRanunculus hyperhoreus anträffades uteslutande vester om landryggen, men 

 torde dock kunna anses hafva nägorlunda likartad utbredning; likasä 

 Carex loliacea (h. o. d. — r., men troligen förbisedd). 



