115 



Kittilä och Rovaniemi och säledes skär Ounasjoki nägot norr 

 cm Lohiniva. I sjelfva verket har denna gräns flera för- 

 delar framför alla andra möjliga. Uti rent växtgeografiskt afse- 

 ende förtjenar kauske främst att nämnas förekomsten af Cliae- 

 rophyllum Prescottii just norr cm denna gräns bäde vid 

 Koskenniemi och terni, ymnig vid Sieppijärvi. OnodeaStru- 

 tliiopte7'is mötte oss vid Pello och L. L. Laestadius uppgifver att 

 detta ställe är nordgränsen för Lytli7'um. Äfven vid Lohi- 

 niva, t. o. m. emellan detta ställe och den pä kartan upp- 

 dragna gränsen, sägs Onoclea ^), dessutom Bhinantlms ma- 

 jor ymnig och Polygo7ium lapathifolmm ^). I det inre kan- 

 na vi icke de trakter genom hvilka denna gräns gär, men 

 vilja dock päpeka att den i det närmaste sammanfaller med 

 nordgränsen för Lobelia ^). Denna gräns är äfven den en- 

 da, som stär i nägot sammanhang med omrädets konfigura- 

 tion, i det att de kullar som utgöra fortsättningen af Ten- 

 geli sjöarnes kuperade region, sträcka sig ända fram tili 

 Pello (se ofvan p. 7) *). 



De närmaste trakter pä finska sidan, öfver hvilka nog- 

 grannare undersökningar i botaniskt afseende föreligga, äro 

 Inari Lappmark och Kuusamo, men hvardera äro alltför 

 längt aflägsna, för att en jemförelse emellan dem och det nu skil- 

 drade omrädet skulle vara synnerligen upplysande. Äfven pä 

 svenska sidan kanna vi icke nägot med detta fullt jemför- 

 ligt omräde, som skulle hafva blifvit utförligare behand- 



*) Den är dock af Waiiiio observerad i Sodankylä inom Lapp- 

 marken. 



^) Juncus bufonitis, som inom Lappmarken var förkrympt, säga 

 här hug och stor; äfven Geiim rivale mötte Iiär. Batrachium Jietero- 

 phyllum aftog i ymnighet omedelbart norr om gränsen. 



') Af öfriga mera anmärkningsvärda växter gär Calla palustris 

 nägot längre, d. v. s. tili Sieppijärvi. 



*) Tilläggas mä, att leran uppgafs gä ät norr just tili Lohiniva. 



