169 



Scirpus rnfus. Vicl dessa unclantag ämna vi i det följande 

 icke uppehalla oss. 



1 fysiska förhällandeu eger Blekinge saledes en stor 

 likformighet. Höjdskilnaden är ringa, expositionen visserli- 

 gen vexlande, men inom vida trängre gränsei- än i bergs- 

 trakter, jordmonen sä godt sora öfverallt, der vild vegetatiou 

 räder, kalkfri, och hafvets infljtande pä strandvegetationen 

 temligen ol)etydligt. 



Mot denna likformighet i de fysiska förhällandena bil- 

 dar landskapets oravexlande vegetation en skarp kontrast. 

 I den södra delen, der äkerleran räder, aro alla fält iipp- 

 tagna tili odling, och pä den norra delens magra grus ligga 

 odlingarna spridda i oregelbiindna grupper mellan skogsmar- 

 kerna. Men utom denna olikhet, som tydligen beror af jord- 

 mänen, förefinnes en annan, för oss vida vigtigare, nämligen 

 i den vilda vegetationen. I södra delen prydas alla backar 

 kring fälten och alla ur äkrarne nppstigande bergklackar af 

 lummiga löfdungar. Dessa bildas för det mesta af ek med 

 undervegetation af gräs och örter samt med snär af hassel 

 och sian. Ofta äro de uppblandade med andra löfträd, af- 

 venbok, björk (Beftila verrucosa), ask, smäbladig lind, alm 

 och lönn, och hafva da en ännu mera omvexlande under- 

 växt, deri dock örterna och gräsen alltid intaga det mesta 

 utrymmet. Pä torra steniga ställen frodas tätä törnsnär, i 

 hvilka slänet iitgör hufviidmassan jemte björnhallonarter, 

 ehuru äfveu nyponbuskar, berberis och hagtorn ofta äro af 

 betydenhet i denna formation. Der äarne bilda forsar, kan- 

 tas de af fuktiga skuggrika lundar, hvilkas löfhvalf sam- 

 mansättes af askarnes, almarnes och klibbalarnes kronor, 

 medan marken betäckes af bingel och andra bladrika örter 

 och stenarne af ett saftigt grönt mosstäcke. Stundom sling- 

 rar humlen iippför trädstammarne eller öfverkläder stenrö- 

 sen och krusbärsbiiskarne i denna formation. 



Lemnar man fälten och deras närmaste omgifning och 

 stiger iipp pä en af de läga platäerna, kommer man mängen- 

 städes inibokskog, nägon gäng med stammar, somfögagifvaef- 

 ter för de beryktade danska, eller i blandskog af gran och bok. 



