179 



möjligt att bokarne i en trakt blifvit mer härdade äii i en 

 annan, men detta torhällande kan ocksä vara skenbart och 

 bero .derpä att andra, ännu ej tillbörligt imdersökta lokala 

 omstcändigheter hindra trädet att ga sä högt pä vissa berg, 

 soni deras vinterklimat skiille tilläta. Huru än härmed ma 

 lorhälla sig, är vintertemperaturen i Vexjö sä hög, att den 

 icke kan utestänga boken, äfven om VVillkomms eller de 

 Candolles slutsatser vore riktiga. I december är nemligen 

 denna orts medeltemperatiir — 2,7 9", i januari — 2,5 2", 

 tebruari — 2,6 0" och i mars — 0,8 3" C. ^). 



Carphms hetulus har i Sverige en betydligt inskränk- 

 tare utbredning än de tvänne föregäende trädarterna. Dess 

 gräns gär i riktning frän vester mot Öster genom södra 

 Halland och södra Smäland tili mellersta delen af Öland. 

 Genom sitt enkla förlopp gör denna linie intryck af att 

 vara en kliraatisk gräns. WilIkomm '^) anser afvenboken 

 känslig för vär- och höstfroster samt för lag vintertempera- 

 tur, och antager att den ingenstädes förmär växa normalt, 

 der vinterns medeltemperatiir är under — 3,7 5", värens 

 mindre än -|- 4,5", höstens mindre än + 6,7 5" och ärets 

 under 6, o" C. Samtliga dessa vilkor uppfyllas af följande 

 meteorologiska stationer i Sverige, hvilkas omgifningar sä- 

 ledes icke borde vara olämpliga för afvenboken: Lund, 

 Karlshamn, Kalmar, Halmstad och Göteborg (samt Ström- 

 stad?), men icke af Vexjö, Vestervik, Visby, Jönköping, Ve- 

 nersborg, Skara, Linköping och de nordligare stationerna. 

 Afvenboken tyckes sälunda i sjelfva verket hafva uppnätt 

 sin klimatiska nordgräns ätminstone i den Östra hälften af 

 Sverige, men skulle kanske kunna trifvas längre norrut längs 

 Kattegats och Skagerraks kiister. 



Coryltis avellana är allmän i hela Smäland och norrut 

 ända tili Dalelfvens stränder. Mer* och mer sällsynt gär 

 den närmare mot polcirkeln, sä att de nordligaste exempla- 

 ren i Sverige finnas pä Qvarkens .breddgrad. Äfven i norra 



*) Rubenson, Manads- och ursmedia. 

 -) Wnikomm, Fovstl. Flora, sid. 305. 



