182 



grus, torrt och friskt krossteusgrus, torr, mager torf och 

 blöt mosstorf. Pä alla dessa jordarter bildar den beständ. 

 Pä klippor är tallen allmäu och tunnsädd, strödd eller stun- 

 dom -beständbildande. Sällsynt förekommer den bland an- 

 dra träd pä biimusrikt grus. Att den icke blifvit anteck- 

 nad pä lerjord beror mäbända deraf, att denna jordart na- 

 stan helt och hället är iipptagen tili odling. 



Pinus ahies är allmännast ochjmnigast pä friskt kross- 

 stensgrus, men förekommer äfven ofta ymnigt pä fuktigt 

 grus och är riklig mängenstädes pä fuktig, af källdrag ge- 

 nomsipprad stenig mylla. Pä torrt grus förekommer den 

 allmänt, isynnerhet som ung, hvaraf man kan sluta att den 

 vid högre älder bibehäller marken vid en högre fuktighets- 

 grad. Mindre allmän är granen pä frisk mylla och mogen 

 torf, pä hvilka tvänne jordarter den undantagsvis uppträder 

 rikligt, samt pä fuktig torf, lera och klippor, der jag alltid 

 sett den blott enstaka eller tunnsädd. 



Betula verrucosa är allmännast pä friskt och torrt 

 krossteusgrus, men förekommer pä det torra gruset endast 

 i ungdomen ymnigt, emedan .den alit mer mossbelupna mar- 

 ken vid björkarnes uppväxt bevarar sin fuktighet. Pä frisk 

 lera är björken stundom ymnig eller riklig, och visar sig 

 temligen allmänt, ehuru säilän beständbildande, pä frisk 

 eller fuktig stenig mylla och fuktigt grus. Pä klippor är 

 den ganska allmän och ofta riklig, och den förekommer 

 dessutom nägon gäng pä torf, fuktig lera och frisk, oblan- 

 dad sand. 



Corylus aveUana är allmännast pä friskt krosstensgrus, 

 men ej heller sällsynt pä frisk och fuktig mylla. I fukten 

 tunnsädd, bhr den pä de friska ständorterna ofta riklig. 

 Äfven pä frisk lera och sand visar den sig strödd, men pä 

 torrt grus, torr sand och klippor endast enstaka eller tunn- 

 sädd, om ej i mycket ungt stadium, emedan hasseln vid till- 

 tagande {'Mer skyddar marken för uttorkning. 



Quercus 2Je(hmculata Ehvh. hnnes paalia jordarter utom 

 pä torr,'en. Isynnerhet är eken allmän pä friskt krosstensgrus 

 och pä fuktig, stenig mylla, ehuru endast pä den förra jord- 



