185 



vegetationeu börjar sälunda stäudigt upprepa siii historia 

 pa iiya fläckar. Härigenom fär mau pä en enda sommar 

 se nastan alla växtlighetens utvecklingsstadier, och ett jem- 

 förande studiiim läter oss igenkänna, hvilken plats i serierna 

 hvarje sadan ständort eger. Pä detta sätt kan man af tal- 

 rika fragment liopfoga en trogen bild af hela vegetationens 

 utveckling, likasom palteontologen af de tili olika in^^^vider 

 hörande skelettdelarne kan koustruera en vetenskapligt h?'l- 

 bar bild af den djurart de^representerat. 



Yäxtformatioueruas utveckling pä torr eller frisk 

 mark. 



I det föregäende har jag sökt visa, att Blekinge före- 

 ter de väsentligaste vilkor för ett löftesrikt studium af det 

 problem, som uppstälts i inledningen. Kampen mellan växt- 

 individerna är i full gäng, intensiv och föga päverkad af 

 lokala olikheter hos klimatet eller jordmänen. Ny jord blot- 

 tas ärligen för den vilda vegetationen, dels genom att de 

 talrika grustagen iitvidgas, dels genom att äkrar pä de 

 karga platäerna lemnas i ödesmäl. Afven lergropar före- 

 komma, men i sä ringa utsträckniug, att de ej för oss hafva 

 annan betydelse än att visa, att vegetationens utveckling pä 

 leran i hnfviidsak tyckes likna densamma pämyllan och de hu- 

 musrikare äkrarne. ■ 



Vi skola nii följa vegetationens ntveckling i alla de 

 skilda riktningar, som den iuslär pä hvarje särskildt slag 

 af blottad mark, och börja med de torra, resp. friska mar- 

 kerna. 



Dä torr mark barlägges, infinner sig först en brokig 

 koloni, hvars sammansättning är mycket varierande, och som 

 hufvudsakligen är bildad af tyänne kategorier växter, näm- 

 ligen dels monokarpiska arter, qvarlefvande efter äkervege- 

 tafionen, dels sädana växter, hvilkas frö lätt sprides af vin- 

 den. Denna koloni är mycket flyktig; den gör intet mot- 

 ständ mot nya växters inträngande, och efter tvä eUer tre 

 är märker man, om platsen fätt vara i ro, knapt nägra 



