193 



strödda gräs, strödda — tunnsädda örter och timnsädda — 

 enstaka ris. Juniperus sakuas aldrig och är nägon gäng 

 ymnig. 



Mosstäcket sammansättes hufvudsakligen af Hyloco- 

 mium parietinum med inblandning af strödda fläckar af .JT. 

 proliferum, strödda Cladonice, tunnsädda fläckar Dlcraniim 

 scoparium, D. undulatum, Polytriclmm juniperinum och 

 Amhlystegium aduncum samt enstaka Brya, Cladina sil- 

 vatica m. m. . 



I fältskikten äro följande arter allmänna: strödda 

 Aira flexiiosa, Änthoxanthum odoratum, Festuca ovina 

 (stundom rikhg), ofta äfven Änemone nemorosa och Luzula 

 pilosa ; 



tunnsädda: Potentilla tormentilla, Pteris aquilina, Vac- 

 cinmm vitis-klcea (stundom fläckvis riklig), ofta äfven Ma- 

 ]anthemum hifolmm, Myrtillus nigra, Polypodmm dryopte- 

 ris och Trientalis europcea; 



enstaka: Anemone hepatica, Epilohkmi montanum, Me- 

 lampyrum pratense, Polysticlmm spinulosum och Solidago 

 virgaurea. 



Här och der i dessa björkskogar förekomma tunnsädda 

 eller enstaka : Agrostis canma, A. vulgaris, Ajuga pyrami- 

 dalis, Campanula rotundifolia (steril), Carex pallescens, Epi- 

 lohium angustifoUum, Equisetum silvaticum, Fragaria vesca, 

 Galiimi veriim, Geranium silvaticum, Gnaplialium silvati- 

 cum, Hieraciiim murornm, H. pilosella, H. vulgatum, Lu- 

 zida campestris, Lycopodimn annotinum, L. clavatum, L. 

 selago, Melampyrum silvaticum, Melica nutans, Orobus tu- 

 herosus, Oxalis acetosella (ofta fläckvis riklig), Plantago 

 lanceolata (steril), Poa nemoralis, P. pratensis, Polypodium 

 phegopteris, Pyrola minor, P. secunda (stundom temligen 

 riklig), Stellaria graminea, Trifolium reptens, Veronica cha- 

 mwdrys, V. officinalis och Viola silvatica, 



Sällsynta och fÖr det mesta enstaka äro: Convallaria 

 majalis (steril), Orohus vernus, Paris quadrifolia, Platan- 

 thera hifolia och Polysticlmm filix-mas. 



Att Calluna, Pi^ius ahies och P. silvestris i vexlande 



13 



