195 



ligt. Stundom förekomma ekplantor i sadan mängd, att de 

 vid sin uppväxt bilda ett ganska tätt beständ iinder björk- 

 kronorna. Pä sädana ställen ser man, huru eken förmär 

 uttränga björken. De unga ekarne skjuta rakt upp utan 

 att bekymra sig om björkarue, byilkas kronor synbart gles- 

 na och vissna bort för den skugga och det mekaniska vald, 

 sora n3'komlingarne bereda dem. Björkbeständet gär smä- 

 ningom iinder ocli vegetationen förvandlas tili ekskog. Un- 

 .derväxten genomgär samtidigt en serie förändringar, hvilka 

 leda derbän, att i rena unga ekskogar gräsen och örterna 

 äro rikliga, mossorna och risen strödda. En ständort af 

 denna art närä Johannisberg i Rödeby socken hade följan- 

 de \^getation. 



Träd: Quercus imlunculata ymnig, Betula verrucosa 

 enstaka; 



buskar: Juniperus communis strödd; 



ris: Myrtillus nigra strödd, Calhina vulgaris enstaka; 



gräs: Festuca ovina riklig, Luznla pilosa strödd, 

 Poa nemoralis och Ca7'ex murkata enstaka ; 



örter : Convallaria majalis och Melampyrum praten- 

 pe strödda, Veronica chamcedrys tunnsädd, Ajiiga pyrami- 

 dalis, Cerastium vulgatmn, Orohus tuherosas, Polypodium 

 vidgare, Pofsntilla tormentilla, Bumeo: acetosa och Viola 

 canina enstaka; 



mossor: Hylocomium parietinum strödd, H. prolife- 

 rum^ Astrophyllum rostrahim och Dicranum uniulatimi 

 tunnsädda, samt AmUystegium aduncum^ Astrophyllum me- 

 dium, Bryum proliferum, Hypyium curtum, Flagiothecium 

 spec. och Folytriclmm junipei-inum enstaka; 



lafvar saknades helt och hället pä marken; 



stenarne voro ymnigt mossklädda och buro strödda 

 lafvar ; 



pa trädstammarne voro deremot lafvarne rikliga och 

 mossorna blott tunnsädda (närmare jordytan); 



dessutom fimnos telningar i temligen riklig mängd, 

 huf\ adsakligen af ek. men derjemte enstaka bok, oxel, lönn 

 och en. 



