218 



fÖrefaller det väl möjligt att lundbackarnes vegetation slut- 

 ligen skall öfvergä tili bokskog, emedan boken säsom skugg- 

 älskare kan uppspira under den tätnande löfmassan, i hvars 

 hägn de öfriga löfträden svärligen trifvas. 



En formation, som i Blekinges lägre nejdev väcker den 

 nordiske iakttagarens iippmärksamhet, äi- tömsndren. 

 De finnas pä steniga ställen i backsliittningar, längs vägar 

 och i närheten af gärdar eller större orter, alltid i afhälligt 

 och temligen torrt läge. Pä bördig jord tyckas de icke göra 

 anspräk, ty man ser dem äfven pä bart grus. För det me- 

 sta fÖrekomma de dock pä lerjord eller mylla. I nordligt 

 läge finner man dem säilän, och för öfverskuggning glesna 

 de. Men i sydligt läge och pä platser, som mot norr skyd- 

 das af klippor eller skog, nä de sin vackraste utbildning. 

 Af dessa omständigheter kan man sluta, att törnsnären fram- 

 för andra formationer i Blekinge erfordra stark värme. Tili 

 utseendet päminna de ocksä mera om sydligare länders ve- 

 getation (t. ex. medelhafsländernas maquis) är nägot annat 

 af Blekinges växtsamhällen. 



Törnsnären uppkomma dels pä bar jord, säsom i ler- 

 och grustag, i stenbrott och landsvägsdiken, dels pä gräs- 

 backar och glesa ekbackar. Bland de mängfaldiga plantor 

 som gro pä sädana lokaler, taga stundom beväpnade busk- 

 arter starkt öfverhand. Vanligtvis är det Pnmus spinosa 

 (pä stenrösen Buhi frutkosi), som utgör hufvudmassan, men 

 ej säilän bilda sig unga snär af Crafcegi eller Bosce. Om 

 en gäng ett snär uppstätt pä en icke för starkt öfverskug- 

 gad ständort, sä utbreder det sig koncentriskt, om icke plat- 

 sen genom rödjning hälles öppen. Vid tilltagande älder 

 uppnä snärets särskilda beständsdelar mycket olika höjd. 

 Hafva träd infunnit sig *sä tidigt, att de frän början kunnat 

 erhälla tillräckligt Ijus, skjuta de snart upp öfver buskarne 

 och kasta sin skiigga pä dem. Snärets skuggigaste delar 

 glesna dä, emedan de Ijusbehöfvande buskarterna utdö, och 

 vegetationen förvandlas tili lundartad. Är lokalen torr, uj^p- 

 stä lundbackar, är den fuktig, bildar sig lunddäldernas for- 

 mation. Bäda dessa förvandlingar kan man iakttaga pä 



