219 



Vämmö invid Karlskrona, der törnsnären utveckla en ovan- 

 lig rikedom och prakt. Jag skall liär meddela en anteck- 

 ning öfver hvardera serien. 



1) Bergsluttningarna mot söder i närheten af Hästö 

 äro mycket steniga, starkt afhälliga och torra. Jordmänen 

 utgöres af ett lerhaltigt grus, som betäckes af ett rikt lager 

 mylla. Det sistnämnda har antagligen uppkommit af den 

 närvarande vegetationens ärliga atfall. De lägre bergslutt- 

 ningarna bära renare sandjord med en gräsbackevegetation, 

 ofta afbruten af unga snär, deri Juniperus communis och 

 JRuhi fruticosi spela framstäende roler. Högre upp tätna 

 snären och sluta sig tili en sammanhängande formation af 

 sadan täthet, att den mängenstädes är ogenomtränglig. Pä 

 sädana ställen sakna buskarne i det närmaste ali imderväxt. 

 Ung ek är tunnsädd, ung björk enstaka, och talrika hassel- 

 buskar höja sig nägot öfver törnbuskarne. Sjelfva snäret 

 bildas af 



rikliga Crakegi och Frunus spinosa, 



strödda Bosa canina, B. molUssima och Btihi fruticosi, 



tunnsädda Junijjerus, Lonicera xylosteum, Bibes gros- 

 sularia och Buhus idceus, samt 



enstaka Berheris, Hedera helix, Lonicera periclymenum, 

 Pyrus communis och Sorhus scandica. 



Annu högre upp pa berget reser sig ett temhgen glest 

 trädbeständ öfver snaret. Eken är der tunnsädd, björken 

 enstaka. Derjemte ingär Corylus avellana, tät och högväxt, 

 rikligt i formationen. För den härigenom framkallade be- 

 skuggningen ställa sig törnbuskarne nägot glesare, ehuru de 

 fortfarande förekomma i riklig mängd. 



Rikliga äro fortfarande Cratcegi, 



strödda äro Lonicera xylosteum och Prunus spinosa, 



tunnsädda Juniperus, Buhi fruticosi och Bosa mollis' 

 sima, 



enstaka Berheris, Pyrus communis, Bibes grossularia, 

 B. rubrum, Bosa canina, B. molUssima, Bubus idceus och 

 Lonicera periclymenum. 



Under buskarne är vegetatio*nen ganska rik, ehuru 



