228 



forma simplicifolia, Epilohium montanum, Onaphalium sil- 

 vaticum, Myosotis palustris, Bcmuncuhis acris och JR. re- 

 pens. Det lägsta fältskiktet bildas af: rikliga Viola palu- 

 stris och Ägrostis vulgaris, strödd (tiäckvis ymnig) Oxalis 

 acetosella, tunnsädda Fragaria vesca, Galium ])alustre, Po- 

 tentilla tormentilla, Prunella vulgaris, Veronica chamaedrys 

 och Viola silvatica, samt enstaka Ajuga pyramidalis, Bham- 

 nus frangula (telning), Veronica officinalis och V. serpylli- 

 folia. Marken är bar mellan ständen och rikHgt öfversäl- 

 lad med multnande löf. I det glesa bottenskiktet är Catha- 

 rinea undulata riklig, Hylocomium squarrosum strödd, Po- 

 lytrichum commune tunnsädd och en Marsilia enstaka. Dess- 

 utom äro stenarne beklädda med rikhga bladmossor och 

 tunnsädda lafvar, och trädstammarne med rikliga lafvar, 

 men alls inga mossor. 



I de södra delarne af landskapet stannar icke lund- 

 däldernas utveckling pä denua punkt. Efterhand infinna 

 sig flere arter löfträd, och i den män som myllans djup 

 ökas, taga nykomlingai-na öfverhand. Alen inskränkes tili 

 bäckens omedelbara närhet eller tili de fuktigaste fläckarne 

 vid källdraget. Om vegetationen redan i det föregäende 

 stadiet var skiftande pä grund af de olika grader af fuk- 

 tighet och findelning, som vattnets olika hastighet förlänat 

 underlaget, sä blir formationen nu än mer mänggestaltad 

 genom arternas tilltagande mängd i trädbeständet och un- 

 derväxten. Tili och med i en enda liten lund, bildad af 

 ett tjugutal träd, är trädarternas fördelning och underväx- 

 tens gruppering vanligtvis olikformig. Ett snär omvexlar 

 med ett tili mellersta fältskiktet hörande tätt örtbeständ, 

 detta med ett af mossor och örter öfvervuxet röse, detta med 

 en tät massa höga lundgräs, och denna i sin tur med ett 

 beständ af manshöga örter. Klängväxter och slingerväxter 

 genomväfva en del af lunden och lerana en annan del fri. 

 Oaktadt denna proteusartade karaktär hysa lunddälderna 

 icke pä längt när sä mänga växtarter, som de fysionomiskt 

 mindre varierande undbackarne. I stället för att, säsom 



