237 



series historia hittills icke blifvit tillräckligt framhällen, viii 

 jag här försöka följa dess iitveckling och uppvisa dess in- 

 flytande pä strandmossarnes gestaltning ^). 



Mossranden är en artfattig, föga varierande formation, 

 bestäende af ett tätt 8phagnum-tä,cke med inströdd Splice- 

 rocephalus palustris, livilket rikligt öfverspinnes af Oxycoc- 

 CHS-rankor samt uppbäi- rikliga starrgräs, strödda örter, 

 strödda — tunnsädda ris och enstaka läga biiskar. De all- 

 männaste arterna äro: 



ymnig: Spliagnum acutifoUum, 



rikliga: Oxycoccus palustris, Carex fiUformis och Mck- 

 vis Menyanthes, 



strödda: Drosera rotundifolia, Carex ampullacea, An- 

 dromeda ptolifoUa och Spilicerocephalus xmlustris, 



tunnsädda: Comarum 2)ci^^^stre och Eriophorum an- 

 gustifolmm, 



enstaka: Peucedanum paliistre och Lysimachia vul- 

 garis. 



Temligen allmänt tillkomma: 



rikligt : Spliagnum intermedium och Bhyncliospora alba, 



strödda: Spli. p)alustre (ofta rätt stora sammanhän- 

 gande fläckar), Ägrostis canma och Myrica gale, 



tunnsädda: Galium palustre och Carex stellulata, 



enstaka: Pedicularis imlustris. 



Mindre allmänna äro: Carex limosa, C. teretiuscula, 

 C. Ooodenoivii, Cicuta virosa, Epilohium palustre och 

 Scheuchzeria xmlustris. 



Dessa växters nedre bortdöende delar förvandlas un- 

 der det stilJastäende vattnets medverkan tili dy, som dels 

 sjunker tili bottnen, dels i stor myckenhet stannar upp- 

 slammad i vattnet mellan denna och växttäcket. Härigenom 

 försväras den redan derförutan ofullständiga vattencirkula- 

 tionen. Tillförseln af näringsämnen tili mossrandens mot 

 stranden väuda sida blir alit mindre i förhällande tili den 



^) Pä ett annat ställe har jag nyligen antydt mossrandens rol 

 mossarnes utveckling. Se Hjelt & Hult, Vegetationen och floran i e: 

 del af Kemi lappmark och Norra Österbotten. sid. 38. 



