238 



motsatta sidans tillgäng pä näring. Deraf följer en olik- 

 formig tillväxt, Medan mossrandens vattensida fritt utveck- 

 lar sig, afstannar smäningom landsidans tillväxt och efter- 

 trädes'' tm och med af ett alit mera stegradt aftynande, sä 

 att formationen förlorar sitt sammanhang med stranden, 

 frän hvilken deii utgätt. Den kan da fritt följa sin af den 

 ensidiga tillväxten framkallade böjelse att bugta sig ut mot 

 sjön. I de flesta fall framställer mossranden derför en väg- 

 linie. som icke ätergifver strandens konturer. Bugtningarna 

 blifva ofta sa starka, att de bilda balföar, hvilka blott me- 

 dels smala näs bibehälla sitt sammanhang med det öfriga 

 af formationen, och nägon gäng Kgga halföarne sä tätt m- 

 till hvarandra att de ätskiljas blott af smala greniga rän- 

 nor, sä att mossranden företer samma anblick som en plan- 

 karta öfver en fjordkust. I detta fall hammas tillväxten äf- 

 ven pä näsen, sä att enskilda halföar lossna och drifva ut pä 

 vattenytan som flytande holmar. Denna företeelse är emel- 

 lertid ganska sällsynt i Blekinge. Det vackraste exemplet 

 derpä säg jag i ett litet skogsträsk mellan Pernilshoka och 

 Davrasjön i Asarum socken. Minst ett dussin mossholmar 

 drefvo omkring pä dess yta, de största 5—6 meter länga 

 och hälften sä breda. De härstammade sannolikt frän trä- 

 skets vestra strand, der mossen vuxit ovanhgt längt ut och 

 lemuat en mängd rännor och häi i sin massa. Vissa stycken 

 af mossranden voro genom dessa häl sä afskilda frän mos- 

 sen, att en ganska mättlig kraft, t. ex. ett drifvande isstycke 

 eller en häftig vindstöt, skulle kunnat lösslita dem. 



Den formation, som närmast efterträder den bortdöende 

 delen af mossranden, rättar sig efter den qvarblifvande dyns 

 fasthet, och denna äter är beroende af det underliggande 

 vattnets djup och af mossrandens mer eller mindre snabba 

 tillväxt. Pä djupt vatten, isynnerhet om mossranden vuxit 

 snabbt pä sin sjösida och slagit betydliga bägar, stannar 

 alls ingen dy vid vattenytan. Pä detta sätt uppkom- 

 ma de rännor och häl, som man ofta ser i blöta mos- 

 sar. Pä den lösaste dyn trifvas blott enstaka örter, mesti 

 Drosera intermedia och Utricularice, eller ock betäckes den 



