242 



sällsynta: Carex fiUformis, Bhyndiospora alba och 

 Eubiis chamcGmorus, den sistuäiuda nägon gäng riklig; 

 — mossor: 



allmänna och fläckvis täckande : mest Sphagnum pa- 

 liistre, Sph. acutifolimn och Polytrklmm strictum, dernäst 

 Hylocomiuin parietinimi och Sphcerocephalus palustris, 



mindre allmän och blott pä smä fläckar täckande : 

 Hylocomium jivolifernm, 



sällsynta: Polytrklmm StuarUii, Spliagnum Äustini 

 och S2)h. papillosum. 



Blekinges torfmossar bibehälla icke länge denna sam- 

 mansättuing. I karren, der man pä de uppstickande ste- 

 narne steg för steg kan följa mosstufvornas utveckling, ser 

 man att de börja urarta, sä snart de nätt det stadium. som 

 motsvarar beskrifningen här ofvan. Polytricha taga öfver- 

 hand i bottenskiktet och mossen beklädes med björkskog 

 eller blandskog af gran, tali och björk. En sadan pä torf- 

 grund stäende nydanad blandskog invid Ällesjön i Rödeby 

 socken hade följande sammansättning : 



Pinns aUes riklig, P. silvestris och Betula odorata 

 strödda, B. verrucosa, Alnus glutinosa, Rhamnus frangula 

 och Salix aurita tunnsädda, Junipenis enstaka; 



CciUuna och Vaccininm vitis-ulcea rikliga, Myrka 

 gale, Myrtilhis nigra och M. nUginosa strödda; 



Agrostis canina riklig, Aira flexuosa, Carex stelkilata, 

 C. Goodenotvii, Jiinmis effusus, Luzula campestris och Nar- 

 dus stricta tunnsädda, Carex canescens och Ermphoriim 

 vaginatum enstaka; 



VioJa palustris riklig^ Comariim paJustre, 3IeJampyrum 

 X^ratense och PotentiVa iormentiUa strödda, Galmn ^^alustre, 

 Lycopus europmis, Pohjstichum sjnmtJosiim, Pter/s agnihna 

 och lianuncuhis fiammuJa tunnsädda, HydrocotyJe och SteJ- 

 larkt graminea enstaka; 



PolytricJmm commime yranig, Hylocomkim piarktinum 

 och H. proUfenmi, omvexlande pä vida fläckar, strödda, 

 Poljitrichum strktum och Sphcfrocpphalus paJustris tunn- 

 sädda fläckar, Sphagnum acutifoJium en fläck. 



