247 



tionerna, äro gräsbackanie ocli Ijungmoarne. Sedän dessa 

 utbildat sig pä klippgrunden, fortsättes utvecldingen genora 

 tali- och blandskogarnes eller ekbackarnes serier, sä vida 

 ojemnheten i klipporna eller stark jordbildning tilläta det, 

 i annat fall blifva dessa trenne formationer herskande i obe- 

 stämd tid. 



Brist pä nödiga förstudier hindrar mig tyvärr att liär 

 ingä pä en detaljerad vedociörelse för klippornas växtfor- 

 mationer. De strödda anteckningar, som jag hunnit göra, 

 hafva i denna berättelse fätt plats iinder de större forma- 

 tioner, inom hvilkas omräden de antecknade klipporna be- 

 funnit sig. Här mä blott bifogas en anteckning öfver vege- 

 tationen pä en för soi och vind temligen iitsatt klipphäll, 

 belägen pä en ekbacke vid Bakareboda i Sillhöfda kapell. 



Den flata och lindrigt sluttande granithällen var nastan 

 fullständigt betäckt med mossor och lafvar. 



Mossor funnos rikligt, nämligen rikligen Grimmia hyp- 

 noides, Or. heterosticJia och Hechvigia alhicans, — strödda 

 Stereodon cupressiformis, Blepliarozia ciliaris och Polytri- 

 chnm pilosum, — tunnsädd Dicramim scoparhmif — enstaka 

 Hylocommm parietinmn och H. proliferum; 



lafvar lika rikligt, nämligen rikliga Leddeor och Le- 

 canoror, — strödda Cladina sävafica, Cetraria acnleata och 

 Cladonia gracilis, — tunnsädda Physcia ccrsia, Stereocaulon 

 tomentosum och Cladonia cormicopioides, — samt enstaka 

 Peltigera canina, Cladonia turgida, Parmelia conspersa, P. 

 physodes, P. ompJialodes och Peltigera venosa. 



Växtformatioiiernas iitveckliiig:sfö]j(]. 



Af undersökniugen i de föregäende kapitlen framgär, att 

 de flesta af Blekinges växtformationer endast äro mellansta- 

 dier tili nägra fä slutlänkar, hvilkas fördelning öfver omrä- 

 det slutligen bestärames af jordmänen. De formationer, som 

 visa sig ega förmägan att halla sig fria frän inträng och 

 förvandling, äro: 



1) Ijungmoarne pä berghällar; 



