167 



och med fullt mogna frön. Det vore möjligt, att denna äng 

 i tiden värit besädd med utländskt gräsfrö och att denna 

 Lumia form sälunda jemte dessa frön hitkommit, raen nägon 

 frosädd hade ej numera försiggätt pä mycket läng tid, sä att 

 ifrägavarande art i alla händelser bibehällit sig härstädes i 

 äratal. För öfrigt upptäcktes densamma 1880 samtidigt pä 

 par tre ställen i södra Sverige och Norge och yttermera är 

 1882 pä ett herresäte i sydligaste Skäne af hr Hj. Nilsson, 

 hvilken antager den vara först pa senare tider inkommen 

 tili Sverige, pä grund af att den i norra Tyskland och i 

 östliga Danmark egentligen förekommer endast som förvildad 

 i parker, och äfven i Sverige päträjffats pä dylika lokaler. 

 Den vildt växande arten finnes i Central-Europa ända tili 

 norra Italien, Rumänien och Podolien. — Den hos oss anträf- 

 fade formen var var. ruhella Hoppe, som utmärker sig genom 

 sinä kopparröda, mycket smalt hinnkantade kalkblad. 



Herr Sahlberg förevisade ett exemplar af den sällsynta 

 orcbideen Epipogon aphyllnm (Schmidt), hvilket senaste 

 sommar fanns af professor J. G. Johansson växande enstaka 

 i en mörk skog pä Karkkaii udde i Karislojo socken och 

 förärades tili finska samlingarna, samt omnämnde, att forst- 

 raästar A. Giinther enligt meddelande i bref sistlidne maj 

 mänad anträffat Calypso horealis uti en aspskog 15 verst 

 Söder om staden Petrosawodsk. 



Herr Arrhenius lemnade (uti en skrifvelse tili bota- 

 niska intendenten herr Elfving) nägra nya bidrag tili var 

 flora. Han hade nemligen funnit den hos oss förut föga 

 observerade Lamium intermedinm rätt talrikt i vackra och 

 typiska exemplar pä odlade ställen, isynnerhet potatisland, 

 vid Haapaniemi gärd i Birkkala. Vidare hade han vid genom- 

 gäende af slägtet Stdlaria i universitetets finska museum 

 päträffat ett af hr Selin vid Kaschkarantsa i ryskä Lapp- 

 marken taget exemplar af 8t Jiehecalyx Fenzl, fullkomligt 

 öfverenstämmande med ett af Ruprecht vid Taimyrfloden 

 taget, som d:r Meinshausen i S:t Petersburg förärat museum, 

 och hvilket tili habitus fullkomligt erinrar om St graminea, 

 men afviker derifrän genom härigt blomfoder. Högst betyd- 



